‫כאב הוא פחד הנובע‬
‫מציפייה לרשע‬
‫אריסטו‬
‫רשע‬
‫- אתם מוכנים לשיעור של היום? - כן, אדוני.‬
‫אז תקשיבו לאביכם ותחזרו אחריי.‬
‫- אני לא אתבגר - אני לא אתבגר‬
‫- אני לא רוצה ללכת לביה"ס - אני לא רוצה ללכת לביה"ס‬
‫- רק כדי ללמוד להיות תוכי - רק כדי ללמוד להיות תוכי‬
‫- ולדקלם כלל טיפשי - ולדקלם כלל טיפשי‬
‫אם לגדול פירושו‬
‫שלא יהיה לכבודי לטפס על עץ‬
‫ הם: הפחד‬
‫לוס אנג'לס 1991‬
‫זוזי מהמקרר.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫אבא שלך היה גאה בך כל כך.‬
‫- תודה, אימא. - קלווין!‬
‫תברך את אימא שלך לפני שהיא הולכת לעבודה.‬
‫יום הולדת שמח, אימא.‬
‫דחוף דחוף רח' 35 מזרח 1227‬
‫בסדר. חייבת לזוז.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫רחוב 35 מזרח, 1227. פינה דרום מזרחית. בית פרטי.‬
‫אל צ'אטו באולימפיק, בוריטו ארוחת הבוקר הכי טוב בעיר, בוס.‬
‫בלי אוכל בזירת פשע. אל תקרא לי בוס.‬
‫אמרתי לך, קומפדרה. אני אקח את שלה.‬
‫לילה ארוך?‬
‫אני שואל רק כי איחרת.‬
‫אתה שואל כי אתה מניאק.‬
‫אתה נקראת לזירה?‬
‫השיחה הגיעה קרוב ל-6:30.‬
‫הקורבן היא מיז ברניס מוט, אם אומנה.‬
‫מי התקשר?‬
‫אחד הילדים. מלקולם, 16.‬
‫איפה מלקולם עכשיו?‬
‫העברנו אותו למטה לתשאול. עד הראייה היחיד.‬
‫לעת עתה.‬
‫הילדים האחרים?‬
‫משרד הרווחה לקח אותם.‬
‫הבנתי.‬
‫תודה.‬
‫לא דולק אור במרפסת או בחוץ באופן כללי.‬
‫תאורת הרחוב הקרובה ביותר היא כ-18 מטרים צפונה.‬
‫אל אלוהים.‬
‫לוח החשמל נשרף.‬
‫אין סימנים לפריצה בדלת הכניסה.‬
‫הווילונות בסלון ובחדר האוכל סגורים.‬
‫יש עובש על התקרה ועל הקירות.‬
‫עם כל הכסף הזה מהמדינה, היא לא יכלה לקנות ריהוט נורמלי?‬
‫- היה חם ככה כשאתה הגעת הנה? - יותר.‬
‫התרמוסטט כוון ל-32 מעלות.‬
‫יש שעון בצורת כוכב על הקיר בחדר האוכל.‬
‫נעצר ב-3:17.‬
‫הזכוכית סדוקה.‬
‫יש סימן למאבק?‬
‫דלת הזכוכית בחדר האוכל נופצה.‬
‫זהירות.‬
‫הילדים היו במיטה הזאת כשהגענו הנה.‬
‫חיתולים מלוכלכים,‬
‫צעצועים שבורים,‬
‫סימן מרובע על הרצפה בארון בחדר השינה הראשי.‬
‫היה כאן משהו. הזיזו אותו.‬
‫בלשית?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, אני בסדר גמור.‬
‫- טוב. - כדאי שתבואי לראות את זה.‬
‫חומרי ניקוי מסודרים בשורות לאורך המסדרון עד המטבח.‬
‫מה הקטע?‬
‫שיט.‬
‫רגלה...‬
‫רגלה הימנית של הקורבן נשברה‬
‫והתכופפה לאחור.‬
‫כנראה שברים מורכבים.‬
‫צווארה של הקורבן נשבר.‬
‫הראש שלה‬
‫סובב.‬
‫כנראה שברים רבים בעמוד השדרה.‬
‫פיה של מיז מוט פתוח‬
‫בצורה לא טבעית.‬
‫אתם מוכנים להשתחרר מפחד?‬
‫דמיינו.‬
‫דמיינו מה עשוי היה לקרות, מה היה זמין לכם,‬
‫אילו פחד לא היה אפשרות קיימת.‬
‫אתם מוכנים?‬
‫אתם מוכנים לוותר על הספק ולהתיידד עם העצמי הממשי ביותר שלכם?‬
‫אתם מוכנים...‬
‫אתה פוחד?‬
‫אל תפחד.‬
‫מי החזירון האהוב על כל הילדים?‬
‫נכון. צ'דר!‬
‫והנה הוא בא ברגע זה!‬
‫שלום לכולם.‬
‫מי מוכן לחגוג?‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫רק ניסיתי משהו חדש.‬
‫אתה חושב שהחברה אישרה את התסריט שלי כדי שאתה תוכל "לנסות משהו חדש"?‬
‫זה נקרא אלתור.‬
‫זה נקרא עילה לתביעה, הריקוד הזה שלך.‬
‫תוכל לבעוט לילד מסכן בפרצוף, לנדנד לו שן טוחנת.‬
‫מי ישלם על זה?‬
‫בדיוק.‬
‫אבל הילדים אהבו את זה.‬
‫אחד הילדים בדיוק ניסה לבלוע כדור סקיבול. הם לא בדיוק מבריקים.‬
‫זה הכול?‬
‫יש לי אודישן.‬
‫כן. בהצלחה, בילי די.‬
‫יש מודלים שמשמשים אותנו ברשויות אכיפת החוק בכל הארץ.‬
‫זו סטייה.‬
‫זה משהו שאסור היה לו לקרות.‬
‫דריל גייטס מפקד משטרת לוס אנג'לס‬
‫יש לנו נהלים שאמורים למנוע את זה מלקרות.‬
‫הנהלים נכשלו בשל טעות אנוש,‬
‫ואנחנו נתמודד עם טעות האנוש הזאת.‬
‫שיזדיין. הבנאדם היה חיה.‬
‫אמת ויציב. הוא היה בחור גדול.‬
‫סליחה?‬
‫כל מה ששייך למשטרה הזאת...‬
‫אני צריכה שתתרחק.‬
‫תאזקי אותי.‬
‫מפקח.‬
‫הרגע באתי מרחוב 35 מזרח.‬
‫- כן, שמעתי שזה היה אכזרי. - כן. אני רוצה את זה.‬
‫אני המום.‬
‫אני שמח כל כך שיש לי דלת מזורגגת כדי שאנשים לא ייכנסו סתם כך.‬
‫- רצח מוט, המפקד. - כבר הוחלט.‬
‫- שלך. - נהדר. תודה.‬
‫בשיתוף עם מקיני.‬
‫הוא החוקר הראשי.‬
‫פאק!‬
‫תזכרי מי דאג לשני הקידומים האחרונים שלך‬
‫ואת המילים הבאות תשקלי בקפידה.‬
‫פשוט... יש לו סגנון משלו.‬
‫הנה, את רואה?‬
‫- מתאימה לך דיפלומטיות. - הוא סוגר מהר מדי, המפקד.‬
‫תרגום: הוא לא משקיע יותר מדי. הוא נשאר מקורקע.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫הורידו אותי מתיק סלייר כמעט לפני שנתיים.‬
‫אין חוק התיישנות לענישה?‬
‫לצערי, יש לי זיכרון של פיל‬
‫כשבלשית ברמה 2 תוקפת מודיע‬
‫והורסת חקירה.‬
‫- לא הרסתי חקירה. - גם לא לא הרסת אותה.‬
‫אם זה מה אתה חושב, למה להקצות לי חקירה?‬
‫לצערי, את עובדת קשה,‬
‫ואת חכמה.‬
‫ולא תרשי שדבר כזה יקרה שוב.‬
‫כן, המפקד.‬
‫שלום, מלקולם.‬
‫אני הבלש מקיני.‬
‫זו הבלשית ריב.‬
‫הצטערנו לשמוע על מה שקרה לאם האומנה שלך.‬
‫אתה בטח מזועזע.‬
‫אנחנו לא רוצים לצער אותך יותר.‬
‫אנחנו רוצים רק לדעת מה ראית.‬
‫שום דבר.‬
‫בסדר.‬
‫אז מה ששמעת.‬
‫מלקולם, אני יודעת שלא אתה עשית את זה למיז מוט.‬
‫אני גם יודעת שבטח שמעת משהו.‬
‫אתה ילד גדול, מלקולם.‬
‫אתה משחק פוטבול?‬
‫אני שיחקתי.‬
‫ליינבקר.‬
‫אתה?‬
‫אני אנחש. פולבק?‬
‫גדול וחזק.‬
‫היית ילד קטן בבית הזה, נכון?‬
‫מאיזה גיל היית עם מיז מוט?‬
‫שלוש.‬
‫ילד בן שלוש הוא לא כל כך גדול וחזק.‬
‫נקראתי לבית הזה פעם או פעמיים.‬
‫הייתי שוטר סיור באותה תקופה.‬
‫ואני זוכר כי ראיתי כמה ילדים,‬
‫ונראה שכולם ממש פחדו ממיז מוט.‬
‫אתה פחדת ממנה?‬
‫לא עכשיו,‬
‫אבל פחדת.‬
‫- היא הכתה אותך אי פעם? - היא מתה.‬
‫- את מי זה מעניין? - מלקולם...‬
‫איך זה קרה, מלקולם?‬
‫נעזרת בחברים מהקבוצה? אולי התמסטלתם על פי-סי-פי?‬
‫לא אכפת לי שהיא מתה, אבל אני לא עשיתי את זה!‬
‫עיניים לכאן!‬
‫אל תתנהג כאילו אתה מפוחד עכשיו.‬
‫בחור גדול וקשוח, זוכר? תסתכל עליה!‬
‫- אני לא יודע מה קרה. - דמעות לא יעזרו לך עכשיו.‬
‫- אני יכול לחזור לאחותי? - כשתגיד לנו את האמת!‬
‫אני לא יודע מה קרה.‬
‫מלקולם? מלקולם, אתה זכאי לייצוג של עו"ד.‬
‫אתה רוצה שעו"ד יהיה נוכח בתשאול?‬
‫- כן, כן, כן. כן, גברת. כן, בבקשה. - בסדר.‬
‫- בבקשה. - בסדר.‬
‫אני לא יכול... בבקשה.‬
‫מסור את שמך ואת תפקידך למצלמה.‬
‫היי. שמי אדמונד גיינז,‬
‫ואני אבחן לתפקיד של פוקי ג'י.‬
‫בני זונות שיבואו לשכונה שלנו...‬
‫הם יחטפו את האקדח הזה...‬
‫ישר בביצים...‬
‫בביציות...‬
‫- בביציות המזוינות. - אדמונד.‬
‫אני אעצור אותך.‬
‫אני רוצה שתזכור שפוקי ג'י הוא גנגסטר.‬
‫בסדר? פושע ממש. רייקרס. כל הסיפור.‬
‫כן. בסדר. בטח.‬
‫קצת יותר רחוב, כן? הבחור הזה קשוח. אז אתה יודע.‬
‫בוא נתחיל מההתחלה.‬
‫בני זונות שיבואו, בני זונות שיבואו...‬
‫בני זונות שיבואו לשכונה שלנו...‬
‫הם יחטפו את האקדח הזה...‬
‫ישר בביצים המזוינות שלהם.‬
‫אני... אני...‬
‫אני אזיין אותך.‬
‫אם תתעסק איתי, בנאדם.‬
‫היי, איך הלך שם?‬
‫נראה שזה לא היה מיועד לי.‬
‫- אבל הבא בתור יהיה. - אני יודעת.‬
‫היקום לא מוותר על אלה שלא מוותרים.‬
‫אני לא שחקנית, אבל אני רואה המונים שבאים,‬
‫ואלה שמקבלים תפקיד אף פעם לא מפסיקים.‬
‫יום אחד התפקיד הנכון ואתה תיפגשו. אני מרגישה את זה.‬
‫תודה.‬
‫לבן שלך.‬
‫זכרת?‬
‫אני זוכר הכול.‬
‫תודה.‬
‫הוא אוהב משחקי וידיאו.‬
‫תביאי אותו למסעדה. אכבד אתכם בפיצה ובמשקה קל.‬
‫אלוהים יודע שהילד לא זקוק למשקה קל,‬
‫אבל אני עשויה להיענות להזמנה.‬
‫- תודה על העצה. - על לא דבר.‬
‫אני אזיין אותך.‬
‫אם תתעסק איתי, בנאדם...‬
‫אני אזיין אותך.‬
‫אם תתעסק איתי, בנאדם...‬
‫אני אזיין אותך.‬
‫אם תתעסק איתי, בנאדם...‬
‫אני אזיין...‬
‫אני כבר יוצא.‬
‫מזל טוב, מותק.‬
‫את רוצה לספר לי משהו?‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫עוד משהו?‬
‫הוא זכר.‬
‫זה נחמד, לא?‬
‫קלווין יודע שאבא שלו שלח את זה?‬
‫לא.‬
‫בחייך. הייתם צעירים כשהתחתנתם,‬
‫והוא עדיין זוכר.‬
‫אז מה קרה למכונית?‬
‫התכוונתי לספר לך. באמת. פשוט לא רציתי שתדאגי.‬
‫- כמה אני חייבת, אימא? - זה לא היה ככה.‬
‫היו רק כמה פחי זבל מאחורי החנות.‬
‫רציתי למהר הביתה ולהכין לך ארוחת יום הולדת...‬
‫מה שלום הידיים שלך?‬
‫- הנה מתחילים. - רק שאלתי שאלה.‬
‫אני רק אומרת לך, הן בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫זה יפה כל כך שחבל לפתוח את זה.‬
‫בגלל זה סבתא מרוויחה כל כך הרבה.‬
‫אורזת המתנות הכי טובה בחנות כבר עשר שנים.‬
‫הידיים שלך מסוגלות לעשות את זה?‬
‫קדימה. תפתחי את זה.‬
‫בסדר.‬
‫הנה.‬
‫אימא!‬
‫- את רצינית? - שיט.‬
‫- אלוהים. - למה את נראית כמו חנונית?‬
‫השיער שלי! אימא!‬
‫ניסיתי משהו חדש.‬
‫אז הפסקתי לגזור את השיער שלך.‬
‫אימא שלך נהגה לשבת בחדר שלה בכל יום אחרי הלימודים‬
‫ולהרכיב פאזלים.‬
‫לא יכולתי לשכנע אותה לעזוב אותם.‬
‫ברור שלא היו לה חברים.‬
‫תקשיב, אם תמשיך לדבר,‬
‫אהפוך את החנייה לחדר פאזלים.‬
‫כל כך פיקחית ובעלת דמיון.‬
‫וחטטנית.‬
‫היא תמיד ניסתה להבין משהו.‬
‫אפילו אז.‬
‫הבלשית הקטנה שלי.‬
‫תודה, אימא.‬
‫תודה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫- טוב... - אבל את לא אוהבת את התצלום, נכון?‬
‫הוא יפה. כל כך יפה.‬
‫את יכולה לשים אותו בכניסה.‬
‫כן, הוא נהדר.‬
‫אדמונד.‬
‫היי.‬
‫זה קני.‬
‫הוא ביישן קצת עכשיו.‬
‫היי, אתה רוצה פיצה פפרוני?‬
‫כן? בסדר, תן כיף.‬
‫אלוהים.‬
‫יש לך כוחות על?‬
‫אתה גיבור על?‬
‫אתה ממש טוב עם ילדים.‬
‫בזכות ההורים שלי. הם...‬
‫שניהם היו מורים, אז כנראה למדתי את זה מהם.‬
‫אבא שלו, בעלי לשעבר, אני לא רוצה להיכנס לזה.‬
‫אבל הוא לא טוב עם ילדים או עם רגשות.‬
‫אבל אתה טוב.‬
‫אני חושב...‬
‫בגלל זה אני אוהב לשחק.‬
‫כנראה אני לא מספיק טוב, כי אף פעם לא מלהקים אותי.‬
‫יש לך לב רחב. באמת, ורגישות מיוחדת.‬
‫אין מספיק תפקידים לאנשים שחורים כמוך.‬
‫יש רק "גנגסטר מספר 1" או "סוחר סמים מספר 2".‬
‫שטויות.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אני מקבלת המון תסריטים.‬
‫אני אמצא משהו שיתאים לך.‬
‫באמת?‬
‫תעשי את זה למעני?‬
‫בהחלט.‬
‫בסדר.‬
‫זה המספר שלי.‬
‫אם תמצאי משהו, תתקשרי אליי?‬
‫אפשר ללכת לשם?‬
‫בטח.‬
‫הנה.‬
‫אתה...‬
‫תקבל גם את המספר שלי.‬
‫קדימה.‬
‫לך, חמוד. תעשה חיים.‬
‫אני אנצח אותך. קדימה.‬
‫כמה גבוה אתה יכול לקפוץ?‬
‫כמה פעמים נקראה הרווחה לבית מוט השנה?‬
‫אין לי את המידע הזה כרגע.‬
‫אבל זה המספר לסניף שלנו במרכז העיר.‬
‫הם ישמחו מאוד לסייע ולמסור לך מידע.‬
‫אני אמשיך מכאן.‬
‫צבי הנינג'ה, מה?‬
‫הבן שלי אהב אותם.‬
‫הוא נהג לרוץ בכל הבית עטוף בשמיכה ולהגיד, "קוואבנגה, דוד!"‬
‫נדמה לי שהוא הכי אהב את רפאל. או אולי את מיכלאנג'לו?‬
‫- דונטלו הכי מצחיק. - דונטלו?‬
‫בסדר. אני צריכה להתעדכן בצבי הנינג'ה.‬
‫זה ברור.‬
‫טוב, רק רציתי לבדוק מה שלומך.‬
‫דיברתי עם אחיך אתמול. הוא אוהב אותך מאוד.‬
‫את תיקחי אותו?‬
‫לא, מה פתאום. לא אעשה את זה.‬
‫הוא עוזר מאוד-מאוד.‬
‫הוא אוכל המון.‬
‫יש לך מזל שהוא אחיך.‬
‫ולו יש מזל שיש לו אחות קטנה כמוך.‬
‫היא יפהפייה.‬
‫איך קוראים לה?‬
‫קיקי.‬
‫קיקי?‬
‫היי, קיקי.‬
‫מיז ברניס אמרה שאני מבוגרת מדי לבובות.‬
‫אני יכולה לספר לך סוד?‬
‫כשאני הייתי ילדה,‬
‫היה לי חבר דמיוני ששיחקתי איתו כל הזמן.‬
‫את לפחות רואה את קיקי. אני המוזרה שנאלצה להמציא חבר.‬
‫זה מוזר.‬
‫אני ואחי חייבים לחזור לשם?‬
‫לעולם לא.‬
‫טוב, כי לא אהבתי להיות שם. זה היה רע.‬
‫מאיזו בחינה רע?‬
‫מיז ברניס הייתה מרשעת.‬
‫מיז ברניס הייתה מרשעת אליכם השבוע?‬
‫היא פחדה.‬
‫ממי מיז ברניס פחדה, לדעתך?‬
‫ממנו.‬
‫את מכירה אותו?‬
‫את האיש שמיז ברניס פחדה ממנו?‬
‫היא לא רצתה להירדם.‬
‫היא לא רצתה שגם אנחנו נירדם.‬
‫הוא בבית!‬
‫- הוא בבית! - בבקשה! תפסיקי, בבקשה!‬
‫- הוא בבית! - בבקשה, תפסיקי!‬
‫- הוא בבית! - תפסיקי!‬
‫בבקשה, תפסיקי!‬
‫תפסיקי!‬
‫הוא בבית!‬
‫הוא בבית! הוא...‬
‫קל?‬
‫אני כבר יוצא.‬
‫רחוב 35 מזרח, 1227. פינה דרום-מזרחית. בית פרטי.‬
‫אין אור במרפסת ותאורת הרחוב הקרובה ביותר היא כ-18 מטרים צפונה.‬
‫אין סימנים לפריצה בדלת הכניסה.‬
‫הווילונות בסלון ובחדר האוכל סגורים.‬
‫סימן למאבק?‬
‫צווארה של הקורבן...‬
‫נשבר.‬
‫הראש שלה...‬
‫סובב.‬
‫כנראה שברים רבים בעמוד השדרה.‬
‫רגלה הימנית של הקורבן‬
‫נשברה,‬
‫והתכופפה לאחור.‬
‫כנראה שברים מורכבים.‬
‫...שברים מורכבים.‬
‫את פוחדת?‬
‫לזכרו של חברנו דומיניק אורלנדו‬
‫תרגום כתוביות: הדסה הנדלר‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬