Jó reggelt! Nem állna arrébb?
-Elállja a helyemet. -Akkor parkoljon máshová!
Tessék?
Azt kérdeztem, nem állna máshová? Elállja a helyemet.
-Feka picsa! -Mit mondott rám?
Kurva anyátokat!
ŐK: A RÉM
LA WEEKLY SZOLGÁLUNK ÉS VÉDÜNK?
A LOS ANGELES-I RENDŐRSÉG ÚJABB SOROZATGYILKOS FELETT HUNY SZEMET
Reeve!
Láttam már lejárató cikkeket, de ez...
SZOLGÁLUNK ÉS VÉDÜNK?
„Vigyázz, southside-i mészáros, jön a konkurencia!
„A Parker Center-beli forrásaink alapján
„újabb sorozatgyilkos szedi áldozatait a város fekete közösségéből,
„de a rendőrség nem foglalkozik az üggyel.”
Reeve, ezen az ügyön maga dolgozik.
Maga szerint szemet hunytunk felette?
-Azt tudom, hogy én nem. -Ja, tudom, maga nem.
Szarrá verte a fő informátort, majdnem megvakította.
Szerencséje, hogy senkinél nem volt kamera.
Egy agresszív strici volt,
a South Central legrosszabb részein futtatta a lányokat.
Vagy az nem számít, mert csak az aljanépet érinti?
Hallotta tőlem valaha ezt a ronda kifejezést?
Nem volt rá szükség. Az emberei a füle hallatára használják.
Aljanép? Bezzeg ha az elit negyedben történne...
Meglep, hogy ez nem került be a cikkébe.
-Nem én írtam a cikket. -Nem maga volt a forrás?
Nagyon jól tudom, hogy nem McKinney volt.
A hátam mögött tette.
Nyíltan szembeszegült a paranccsal,
amely szerint tilos szóba állnia a sajtóval.
Elveszi tőlem az ügyet?
Nem teszek ekkora szívességet.
Kurvára nem! McKinney-től veszem el.
Mostantól maga a felelős.
Elmondta a városnak, hogy új sorozatgyilkos garázdálkodik.
Dőljön csak mindez a maga fejére!
Korán jöttél.
Szeretek úgy dolgozni, hogy nem követed minden mozdulatomat.
Csak pár megrendelőlapért ugrottam be.
Segítsek valamiben?
Máris minden mozdulatomat követed.
-Már megyek is. -Jól van.
BORZAS ANDY
Nem vagyunk nyitva.
Gyors figyelmeztetés.
A hadnagy kettőkor vár az irodájában.
A reggel történtekkel kapcsolatban?
Nem jövünk ki McKinney-vel. Új társra van szükségem.
A hadnagy megkérdezte, kire gondolok. Mondtam, hogy rád.
De jó! Nem viccelsz, ugye?
-Igen! Megtiszteltetés lenne... -Nyugalom!
Bocs, csak elragadott a hév.
Azóta felnézek rád, hogy a gyilkosságiakhoz kerültem.
És ha elmondom, hogy tőlem származik a Weekly cikke?
Van ezzel bármi problémád?
Azzal, hogy beszéltél a sajtónak egy fontos ügyről?
Így fogták el az éjszakai lopakodót is, nem?
Ha Gil Carrillo nem tesz felhívást,
ki tudja, még hány embert ölt volna meg.
Járőr voltam, amikor az egész történt.
Gil és én ugyanott nőttünk fel.
Miatta akartam a gyilkossági osztályra kerülni.
Igen, de egy dolog a médiában követni az ügyet.
Egy gyilkossági ügyben nyomozni egészen más.
Biztos, hogy menni fog?
Ölt már korábban is. Senki nem kezdi ilyen profin.
Igen. Nincs konkrét bizonyíték.
-Sem ujjlenyomat, sem hajszál... -Sem hiba.
-Szerintem ismerte az áldozatait. -Igen?
A kegyetlensége és az, hogy meg akarta alázni őket.
Személyes ügynek tűnik. Bosszúnak.
Lehet, hogy csak hasonlítottak azokra, akik ártottak neki.
Mint Bundy. Olyan nőket ölt meg, akik úgy néztek ki, mint a nő,
aki összetörte a szívét.
Szerezzük meg a nevelőotthonok aktáit a gyámügytől!
Lehet, hogy a gyilkos gyerekként Mott házában élt.
Nézd meg, van-e valamelyiküknek priusza, ismerte-e bármelyikük Curtis Maynardot!
Vettem.
Miért gyömöszölte be őket szűk helyekre? Nem elrejteni akarta őket.
Tisztítószerekkel rakta ki az utat Mott holttestéig.
Bútorokkal Maynard szobájáig.
Mintha oda akart volna vezetni minket.
Azt akarta, hogy lássuk őket.
-Igen, de mit lássunk? -Őt.
Mi van, ha úgy érzi, el van rejtve?
Mint a zodiákus gyilkos vagy Sam fia?
Nem lepne meg, ha üzenne, ahogy ők tették.
A figyelmünkre vágyik.
Szia!
Bejöhetek?
Igen.
Találd ki, mit csináltam ma!
Mit?
Felmondtam.
Magasabbra kell törekednem.
-Edmund, én... -Semmi gond.
Van az a mondás, hogy: „A szükség nagy úr.”
Most már nagyon kell a szerep.
„Bátraké a szerencse.”
Igen. Bátor lépés volt.
Mármint, úgy értem,
dicséretes, hogy követed az álmaidat.
És veled mi a helyzet?
Milyen álmaid vannak?
Gimiben színészkedtem kicsit, de...
Ha már gyereked van, nehezebb.
Én se arról álmodtam, hogy recepciós leszek,
de ebből fizetem a számlákat.
Megértem. Recepciósokra is szükség van.
Jó, ne érts félre, szeretem a munkámat!
És a kollégáimat is.
Olyanok vagyunk, mint egy család.
Péntekenként együtt megyünk inni.
Mármint a barátnőiddel?
Igen, Courtney-val, Stellával és Donovannel.
Donovan valami elképesztő.
A kamerás fickó?
Igen.
A szereposztó asszisztens.
Megbocsátasz egy percre? Ki kell mennem a mosdóba.
AZ EGÉSZSÉGES OTTHON TERVEZD MEG AZ ÉLETEDET
Edmund, mit csinálsz?
Edmund!
Edmund, ez nem vicces!
-Edmund, hagyd abba! -Nem megy!
Nem tudom kiverni ezt a képet a fejemből.
Edmund, kérlek, hagyd abba!
Te...
Darabokban.
Kérlek, Edmund! Gyerekem van, emlékszel?
Emlékszel Kennyre?
Szüksége van rám! Kérlek, ne csináld!
Kérlek!
Azta!
Ez fantasztikus impró volt.
Úgy értem...
Tényleg éreztem a félelmedet.
Milyen voltam? Jó?
Ja.
Ja? Igen.
Igen!
Késő van. Mennem kell.
Gyilkossági osztály. Itt Reeve.
Maga nyomoz a gyilkosságok ügyében, amikről a Weekly írt?
Igen. Kivel beszélek?
Találkoznunk kell, holnap.
Információval rendelkezem.
Hogy hívják?
North Western Avenue 34, reggel nyolckor.
Történt két újabb gyilkosság.
Jó, de honnan tudja...
Halló!
Hahó!
Van itt valaki?
Reeve nyomozó, Los Angeles-i rendőrség.
Hahó!
Te hívtál telefonon?
Victor.
Miért kell sötétben találkoznunk, Victor?
Ez a szüleid üzlete?
Az emeleten laknak.
Tehát tudsz valamit a gyilkosságokról.
A húgaim is itt éltek.
Sue-Yeon és Soy-Yung.
Mindketten meghaltak.
A húgaimat megölték.
-Múlt hónapban. -Ez a két gyilkosság, amit említettél?
-Hogy haltak meg, Victor? -Nem.
Előbb ígérje meg, hogy nem zaklatja a szüleimet!
Húsz éve élnek az Egyesült Államokban.
Jó emberek.
-Nyugodj meg! -Túl sok mindenen mentek már keresztül.
Nyugodj meg!
-Nem azért jöttem, hogy bárkit is... -A zsaruk...
Kihallgatták apámat, megalázták.
Nem ő tette.
-Elengedték, és azóta... -Victor!
-Azóta nem csinálnak semmit. -Victor, figyelj!
A gyilkosságiaknál dolgozom.
Megértem a fájdalmadat.
Senkit nem érdekel.
És a gyilkosuk még mindig szabad.
Victor!
Mi folyik ott?
Semmi baj!
Ő rendőr.
Férjem!
Édesem, gyere ki!
Asszonyom, segíteni akarok, jó?
-Mi folyik itt? -Kérlek, nyugodj meg!
A rendőrségtől jött.
Kifelé!
-Kifelé! -Uram,
nem akartam felzaklatni. Segíteni akarok.
Nem kell több rendőr!
Elég volt belőlük.
Hagyjon minket békén!
Nem érted jött!
Én hiszek neki.
Segíthet nekünk.
-Hozzáértek bármihez is azóta... -Nem.
Minden úgy van, ahogy hagyták.
Mindig letakarták a tükröket?
Pár nappal a haláluk előtt szoktak rá.
Mi a fasz ez? Le vannak takarva a tükrök.
Ne...
Összetolták az ágyaikat?
Igen.
Pár nappal a haláluk előtt. Féltek külön aludni.
Ismerted? Mármint azt, akitől Bernice néni félt?
A néni nem akart elaludni.
És nekünk se engedte, hogy aludjunk.
Videókat készítettek?
Állandóan. Sue-Yeon színésznő akart lenni.
Nem tudja, hová lettek?
Van ott fenn egy régi szellőző, a légkondihoz.
Milyen magasak voltak?
Majdnem akkorák, mint maga.
Mindig nagyon jóban voltak.
Imádtak táncolni.
Aztán elkezdtek furcsán viselkedni.
Azt mondták, valamelyik délután hazáig követték őket,
de nem tudták leírni az illetőt.
Azt hittem, csak tipikus tinidolog.
Hogy csak paranoiások, tudja.
Sue-Yeon!
Annyira félek, Sue-Yeon!
Te is látod?
Egyenesen rám néz.
Ő az!
-Az utcai lámpánál. Látod? -Látom.
-Ott van. -Egyenesen ránk néz.
A vörös hajú férfi.
Látom.
-Említették őt valaha is? -Nem.
Ott van.
Látom.
Ott van.
Egyenesen rám néz!
Én találtam rájuk másnap reggel.
Annyira félek, Sue-Yeon!
Hiszi vagy sem, rengeteg ember van odakinn,
aki fél magától, és rettegés tölti el, ha arra gondol, hogy kijut innen.
Lehet, hogy szétrombolok mindent.
Mindent. Borzalmas.
Egyetlen kis emberke. Borzalmas.
Milyen ijedősek ezek az emberi lények,
minden félelmüket egy emberbe helyezik, és félnek kiengedni őt,
mert összetörheti minden játékukat.
Hogyan kommunikálsz egy egész csoport emberrel?
Felállsz, és fogod a félelem legrémesebb jelképét.
„Tessék, az enyém a félelmed.
Enyém a félelmed.
A félelmed a hatalmad, és a hatalmad az, amit irányítasz.
Én vagyok az egész bolygó királya. Én uralom az egész világot!”
Az őrület világa sokkalta nagyobb, mint a józan észé.
A józan ész egy kis skatulya.
A józan ész egy aprócska világ, az őrület, az maga az univerzum.
Nem.
Te vagy a legpedánsabb srác, akit valaha ismertem.
Sajnálom.
Látom, hogy valami nyugtalanít.
Téged sosem tölt el olyan érzés, hogy valami rossz fog történni?
Például hogy ha nem teszel meg bizonyos dolgokat,
akkor meghalnak a szeretteid?
Például ha arrébb teszel egy tollat?
Nehéz elmagyarázni. Mindegy.
Nem. Értem, mire gondolsz.
Úgy érzed, ha csinálsz valamit,
azzal megváltoztatsz olyan dolgokat, amiknek semmi köze hozzá?
Tudom, hogy hülyén hangzik, de csak egy érzés.
-Úgy érzem, muszáj megtennem. -És ha nem teszed meg?
Aztán, ha nem történik semmi gázos,
az meggyőz róla, hogy nem muszáj megtenned.
Várj egy kicsit!
Ez egy hónapja történt, és nem volt az adatbázisunkban?
A körzeti gyilkosságiak szarban hagyták a nyilvántartóikat,
a jelentéseik nem kerülnek az adatbázisba,
mert az ő irodistájuk asztalán hevernek.
Harminc napig?
Egy körzeti nyomozó sem szereti átadni az ügyét a központnak.
Nézz körül, van-e vörös hajú a feltételesen szabadlábon lévők közt!
-És a pszichiátriai klinikákon is. -Oké.
Két fekete felnőtt.
Egy férfi, egy nő.
És két koreai tinilány.
Mi az összefüggés? Hogy választotta ki az áldozatait?
Ismerte őket?
Kétlem. Nem hagyott szemtanúkat.
Egy vörös hajú férfi, ezen a környéken?
Ki mászkálhat észrevétlenül ott, ahol nem laknak fehérek?
Postás? Kukás?
Vagy rendőr.
Egy tetthelyen sem volt nyoma erőszakos behatolásnak.
A rendőrnek mindenki ajtót nyit, bármennyi is az idő.
A vörös hajú férfi.
Éjfélig túlórázol?
Bocsánat.
Többet kellene kimozdulnod, Reeve.
Túl keményen dolgozol.
-Mit nézünk? -Semmit nem nézünk.
Mit keresel itt, McKinney?
Húsz perce bezárt a bár,
de még nem volt kedvem hazamenni.
Gondoltam, benézek, megkérdezem, mi a helyzet.
És a saját asztalod nem tetszik?
Kezdhetnénk elölről a kapcsolatunkat?
Semmiféle kapcsolat nincs köztünk.
Tudom.
Hát...
Talán...
Talán változtathatnánk ezen.
Dolgom van, McKinney, oké?
Mindig csak a meló.
Más se érdekel téged. Megértem. Bizonyítani akarsz.
Meg akarod mutatni, milyen fából faragtak, ugye?
Hogy nem csak a kvóta miatt vettek fel.
Bocsánat.
-Bocsáss meg! -Miért?
Mindenért.
Azért, hogy mindig szívattalak.
Partnerként nem voltam valami nagy támasz.
De azért nem kéne ekkora picsának lenned.
Hogy van a fiad?
Mit csinál éjszakánként, ha te mindig dolgozol?
Menj haza, McKinney!
-Aludd ki magad! -Mi?
Félsz?
Félnem kellene?
Őrült vagy.
Ez tetszik.
Az eredményei normálisak.
Lehet, hogy szorongás. Sok stressz éri otthon?
Ez más volt.
Lehet magas vérnyomás is. Nem ritka.
Előfordult már a családjában?
Apám szívrohamban halt meg.
Írok fel bétablokkolót, csak a biztonság kedvéért,
és mihamarabb keressen fel egy kardiológust!
Rendben.
-Hát itt vagy! -Szia, apa!
Jó idekint a hangzás.
De tartsd szemmel a dobost, tőled balra.
Semmi ritmusérzéke nincs.
Az apja a zenekarvezető, szóval...
Haver...
Meddig leszel a városban?
Ma este San Diegóban lépünk fel.
Három órán belül lesz a hangpróba.
Azért jöttél ide egészen San Diegóból, hogy tíz percre láss?
Persze.
Ki más közölné veled, ha kiesel a ritmusból?
Ez igaz.
Anyád hogy van?
Jól van.
Hiányzol, fiam.
Ezt tudnod kell.
-Honnan jössz? -A suliból.
Mutasd a táskád!
Valami rosszat tettem?
Meg akarod nehezíteni a dolgomat?
Ezt hol szerezted?
Le vagyok tartóztatva?
Félsz?
Apád tudja, hogy füvezel?
Lehet, hogy több közös van bennünk, mint hinnéd.
Én se gyakran láttam a fateromat.
De a maga módján megtanított pár dologra.
Az öv csatos részével.
Üdvözlöm anyádat!
Edmund Gaines.
Meg kell kérnem, hogy távozzon.
Hallotta?
Távozzak?
De csak most jöttem.
Sajnálom.
Hé!
Ne...
Hé!
Nem, Edmund, téged nem hallgatunk meg.
-Mi a baj? Miért nem? -Menj haza! Ez nem a te napod.
Ne már! Ez az én napom!
Ez az én szerepem. Mi...
Azt mondtad, nyert ügyem van!
Nézd...
Hé, hallottad Stellát! Ideje menned!
Hívom a rendőrséget.
Azt mondtad, nyert ügyem van!
Ez vicc, ugye?
Korábban jöttél haza.
Erről még beszélünk, ha kitisztult a fejed.
Éhes vagy?
Mostanában kezdtél füvezni?
Sokat szívsz?
Nem igazán.
Csak amikor stresszes vagyok.
Tudom, hogy sok minden zajlik most az életedben.
A válásunk apáddal.
Megvisel a változás.
Aha.
Néha mindenfélét csinálok, hogy megnyugodjak.
Például füvet szívsz?
Nézd, én megértem.
Van, hogy minden összejön.
Nekem is.
Ezért szeretem annyira a munkát.
Ha valaki bűncselekményt követ el,
ki kell nyomoznom, és csak egy válasz lehetséges.
Tudom, hogy sokat dolgozom.
De azt akarom, hogy tudd, ha bánt valami, hozzám mindig fordulhatsz.
Bármiről beszélhetsz velem.
Hát, valami történt ma.
-Emlékszel a jelvénye számára? -Nem. Nem állnál meg?
-A nevét megkérdezted? -Nem.
-A nevét se kérdezted meg? -Kurvára féltem!
Fenyegetett ez a hatalmas Ronald McDonald.
„Ronald McDonald”? Ezt meg hogy érted?
Összevissza autóztunk, és hülyeségeket beszélt.
Először nem tudtam, hová megyünk. Mit kellett volna tennem?
-Ez valami vicc. -Lelassítanál végre?
Bassza meg!
Mi van veled? Miért van ez nálad?
-Atyaég, ne most! -De most.
Semmi bajom, anya, jó?
Kicsit rosszul éreztem magam.
Az orvos elővigyázatosságból írta fel. Jól vagyok.
A teszteredményeim normálisak.
-Édesem... -Ne most, anya, kérlek!
Kérlek!
Hogy is találhatnánk rá a szerelemre, amíg nem szeretjük önmagunkat?
Ha valakinek nincs erős énszerkezete,
aminek a gyerekkorban kell megszilárdulnia,
az olyan, mint az instabil alapokra épült ház.
Az egész szerkezetnek kétségbeejtő a minősége.
Aki csak lazán kötődik a valósághoz,
az vonzódik a veszélyes, destruktív életvitelhez.
Mikor jönnek az élet elkerülhetetlen viharai,
a ház egyetlen pillanat alatt leomolhat,
összedőlhet.
Fenyegetett ez a hatalmas Ronald McDonald.
McKinney, hagyd abba!
Elég volt! Hagyd abba!
A feliratot fordította: Dranka Anita
Kreatív supervisor Agi Csonka