God morgon. Kan du köra fram lite?
-Du blockerar min plats. -Parkera någon annanstans.
Ursäkta?
Kan du köra fram en aning? Du blockerar min plats.
-Svarta subba. -Vad sa du?
Helvete!
SKYDDA OCH TJÄNA?
POLISEN IGNORERAR EN NY SERIEMÖRDARE
Reeve.
Jag har sett många skandalartiklar...
SKYDDA OCH TJÄNA?
"Ur vägen, Southside-mördaren, du har sällskap.
"Enligt källor på Parker Center,
"terroriserar en ny seriemördare stadens svarta invånare,
"och polisen gör allt de kan för att ignorera det."
Du var med i arbetsgruppen.
Har vi ignorerat det?
-Inte jag. -Inte du, nej.
Du spöade upp en informatör så han nästan förlorade synen.
Tur att ingen hade en videokamera.
Han var en våldsam hallick,
som tvingade tjejerna att stå vid de värsta hörnen i South Central.
Eller är det oviktigt på grund av vem hon var?
Har jag någonsin sagt det?
Det behöver du inte. Det är många som gör det åt dig.
Oviktigt? Speciellt när offren bor i Brentwood.
Tänk att det inte hamnade i din artikel.
-Jag skrev den inte. -Var inte du källan?
Jag vet att det inte var McKinney.
Du gick bakom min rygg.
Du vägrade att följa en direkt order
att inte prata med pressen just nu.
Avför du mig från fallet?
Och gör dig en tjänst?
Aldrig. Jag avför McKinney.
Det här fallet är ditt ansvar nu.
Du berättade för staden att en seriemördare är på fri fot.
Nu är det ditt ansvar.
Du är tidig.
Jag gillar att jobba utan att du vakar över mig som en hök.
Jag ska bara hämta beställningsblanketter.
Behöver du hjälp?
Du vakar över mig som en hök.
-Jag ska gå. -Okej.
Vi har stängt.
Bara en varning.
Chefen vill träffa dig på sitt kontor kl. 14.00.
Angående det i morse?
McKinney och jag är inte överens. Jag behöver en ny partner.
Chefen bad mig om ett namn. Han fick ditt.
Ja, för fan. Skämtar du?
-Det skulle vara en ära... -Lugna dig.
Förlåt. Jag blev uppspelt.
Jag har sett upp till dig sedan jag började på mordroteln.
Och om jag var källan till artikeln i LA Weekly?
Skulle det vara ett problem?
Att du pratade med pressen om ett seriefall?
Det är väl så de haffade Night Stalker?
Hade inte Gil Carrillo nått ut,
vem vet då hur många som kunde ha mördats.
Jag patrullerade när det hände.
Gil och jag är från samma kvarter.
Det är tack vare honom jag blev polis.
Att följa Night Stalker i media är en sak.
Att arbeta med ett seriemordsfall är en annan.
Säkert att du vill?
Han har dödat innan. Ingen ny är så här skicklig.
Ja. Bristen på fysiska bevis.
-Inga avtryck, inget hår... -Inga misstag.
-Han kände nog offren. -Varför?
Brutaliteten, sättet han förödmjukade dem på.
Det känns personligt, hämndlystet.
Offren kan vara surrogat för folk som skadat honom.
Som Bundy. Han dödade kvinnor som liknande kvinnan
som krossade hans hjärta.
Låt oss försöka få fosterhemmets dokumentation från barnavården.
Jag tror att mördaren kan ha bott hos Motts som liten.
Se om någon finns i brottsregistret, eller om någon kände Curtis Maynard.
Uppfattat.
Varför stoppa dem i små utrymmen? Han gömde dem inte.
Han lämnade ett spår av rengöringsprodukter till kroppen.
Med möblerna till Maynards rum,
det är som om han ledde oss dit.
Vi skulle se dem.
-Se vad, dock? -Honom.
Tänk om han känner sig gömd?
Som Zodiac, Son of Sam?
Han kommer kanske försöka kontakta oss, som de gjorde.
Han vill ha uppmärksamhet.
Hej.
Får jag komma in?
Ja.
Gissa vad jag gjorde idag.
Vadå?
Jag sa upp mig.
Jag har större ambitioner.
-Edmund, jag... -Det är ingen fara.
Som man säger: "Nöden är uppfinningarnas moder."
Nu måste jag få rollen.
"Lyckan står den djärve bi."
Ja, det är djärvt.
Men jag måste säga,
det är bra att du följer dina drömmar.
Och du?
Vilka drömmar har du?
Jag skådespelade en del på gymnasiet, men...
Det är svårt när man har barn.
Jag drömde inte om att bli receptionist,
men det betalar räkningarna.
Jag förstår. Världen behöver receptionister också.
Missförstå mig inte. Jag gillar mitt jobb.
Och mina kollegor.
Vi är som en familj.
Vi är ett gäng som brukar gå ut efter jobbet på fredagar.
Du och dina tjejkompisar?
Ja, jag, Courtney, Stella och Donovan.
Donovan är väldigt rolig.
Kamerakillen?
Ja.
Castingassistenten.
Ursäkta mig ett ögonblick. Jag måste använda toaletten.
ETT HÄLSOSAMT HEM EN RITNING FÖR DITT LIV
Edmund, vad gör du?
Edmund.
Det är inte roligt.
-Sluta, Edmund. -Jag kan inte.
Jag kan inte sluta tänka på dig.
Snälla, sluta.
Du...
I bitar.
Jag har en son, Edmund.
Minns du Kenny?
Han behöver mig. Gör inte det här.
Snälla.
Grym improvisering.
Jag menar...
Jag kände din rädsla.
Var jag bra?
Ja.
Ja?
Ja!
Det är sent. Jag borde gå.
Mordroteln. Det här är Reeve.
Arbetar du med morden som Weekly skrev om?
Ja. Vem är du?
Jag måste få träffa dig, imorgon.
Jag har information.
Vad heter du?
34, North Western Avenue. kl. 08.00.
Det har skett två mord till.
Hur vet du...
Hallå?
Är det någon här?
Detektiv Reeve, polisen.
Hallå?
Var det du som ringde?
Victor.
Varför möts vi i mörkret, Victor?
Är den dina föräldrars?
De bor ovanför.
Du hade information om morden...
Mina systrar bodde här också.
Sue Yeon och Soy Yung.
Nu är de döda.
Mina systrar mördades.
-Förra månaden. -De två du nämnde igår kväll?
-Hur dog de, Victor? -Nej.
Lova att du inte stör mina föräldrar.
De har varit i USA i 20 år.
De är bra människor.
-Lugna ner dig. -De har varit med om tillräckligt.
Lugn.
-Jag ska inte störa... -Polisen...
De förhörde och förödmjukade min far.
Han är oskyldig.
-Polisen släppte honom och nu... -Victor.
-Nu gör de ingenting. -Lyssna på mig.
Jag jobbar på mordroteln.
Jag förstår din sorg.
Ingen bryr sig.
Och mördaren är kvar där ute.
Victor.
Vad är det här?
Det är ingen fara.
Hon är polis.
Älskling!
Älskling, kom!
Jag vill bara hjälpa till.
-Vad är det här? -Var lugn, snälla.
Hon är polis.
Ut.
-Ut! -Sir,
jag vill bara hjälpa till.
Ingen polis.
Det är över. Klart.
Lämna oss ifred!
Hon är inte här för er!
Jag tror henne.
Hon kan hjälpa oss.
-Har något rörts sedan... -Nej.
Det har stått orört.
Täckte de alltid speglarna?
De började ett par dagar innan de dog.
Vad är det här? Lakan på speglarna.
Nej!
Sköt de ihop sina sängar?
Ja.
Dagarna innan de dog. De var för rädda för att sova isär.
Kände du honom? Mannen Bernice var rädd för?
Hon ville inte somna.
Hon ville inte att vi skulle somna heller.
Gjorde de hemmavideor?
Jämt. Sue Yeon ville bli skådespelare.
Vet du var de finns?
Det finns en gammal ventil där uppe.
Hur långa var tjejerna?
Nästan som du.
De var bästa vänner.
De älskade att dansa.
De började bete sig konstigt.
De sa att de blev förföljda hem en eftermiddag,
men de kunde inte beskriva honom.
Jag trodde att det var en tonårsgrej.
Jag trodde bara att de var paranoida.
Sue Yeon?
Sue Yeon.
Jag är så rädd, Sue Yeon.
Ser du honom?
Han stirrar på mig.
Det är han.
-Vid gatlyktan. Ser du honom? -Jag ser honom.
-Han står där. -Han tittar rakt på oss.
Mannen med det röda håret.
Jag ser honom.
-Nämnde de honom för dig? -Nej.
Han står där.
Jag ser honom.
Han är där.
Han tittar rakt på mig.
Jag hittade dem på morgonen.
Jag är så rädd, Sue Yeon.
Tro det eller ej, det finns många människor där ute
som är rädda för att du kommer att släppas.
Jag kanske förstör allt.
Allt, hemskt.
En hemsk liten man.
Hur osäkra är vi som människor,
om vi är rädda för att går en man fri,
så kanske han förstör våra leksaker.
Hur kommunicerar man med en grupp människor?
Stå upp och ta den värsta symbolen för rädsla och säg:
"Nu har jag din rädsla.
"Och din rädsla är din makt, din makt är din kontroll.
"Jag är kungen. Jag ska styra hela världen."
Galenskapens värld är mycket större än den sunda världen.
Förnuftet är en liten låda som man går runt i.
Förnuftet är en liten värld, galenskapen är universum.
Nej.
Du är den ordentligaste killen jag någonsin träffat.
Förlåt.
Du är nervös över något.
Känner du någonsin som att något hemskt kommer att hända?
Som att om du gör en viss sak eller gör något på ett visst sätt...
Så dör de du älskar?
Som att flytta på en penna?
Det är svårt att förklara.
Nej. Jag vill förstå vad du menar.
Tror du att vissa saker
kommer att ändra utfallet av helt andra saker?
Det låter dumt, det är bara en känsla.
-Jag känner att jag måste. -Och om du inte gjorde det?
Om inget hemskt händer,
då ser du att du inte måste.
Vänta lite.
Det hände för en månad sedan men finns inte i databasen?
De på mordroteln kastade registerenheten till vargarna,
rapporten kom inte med i databasen
för den låg i deras kontorists lådor.
I 30 dagar?
Ingen vill ge upp ett fall till huvudkontoret.
Se om du kan hitta en frigiven person med rött hår.
-Kolla mentalsjukhusen också. -Ja.
Två svarta vuxna.
En man och en kvinna.
Och två koreanska tonåringar.
Vad är kopplingen? Hur väljer han sina offer?
Kände han dem?
Tveksamt. Han lämnar inga ögonvittnen.
En rödhårig man i de här kvarteren?
Som kan röra sig bland svarta utan att märkas?
En brevbärare? Sopgubbe?
Eller en polis.
Inga tecken på inbrott på brottsplatserna.
Den enda man öppnar dörren för, oavsett tidpunkt, är polisen.
Mannen med det röda håret.
Jobbar du sent?
Förlåt.
Du borde gå ut mer.
Du jobbar för mycket.
-Vad tittar vi på? -Ingenting.
Vad gör du här, McKinney?
Baren stängde för 20 minuter sedan,
och jag ville inte gå hem.
Jag tänkte titta förbi, se vad som händer.
Duger inte ditt skrivbord?
Kan vi börja om med vårt förhållande?
Vi har inget förhållande.
Det kanske...
Det kanske kan ändras på.
Jag måste jobba, McKinney.
Jobb, jobb, jobb.
Det är allt du bryr dig om. Du vill bevisa dig själv.
Du vill visa vad du går för.
Att du inte bara är här för att uppfylla en kvot.
Förlåt.
-Förlåt. -För?
För allt.
Att jag har bråkat med dig.
Jag har inte gett dig nog med stöd.
Du behöver inte vara en sån subba.
Hur mår din grabb?
Vad gör han själv hela natten medan du jobbar?
Gå hem, McKinney.
-Sov av dig ruset. -Vadå?
Är du rädd?
Borde jag vara det?
Du är galen.
Jag gillar det.
Testerna ser bra ut.
Det kan ha varit ångest. Är det stressigt hemma?
Det här var annorlunda.
Det kan vara högt blodtryck. Det är vanligt.
Går det i släkten?
Pappa dog av en hjärtattack.
Jag ger dig betablockerare, för säkerhets skull,
och bokar en tid med kardiologen.
Okej.
-Såja. -Hej, pappa.
Du lät bra.
Passa trummisen till vänster om dig.
Han har ingen rytm.
Ja. Hans pappa leder bandet, så...
Hur länge är du i stan?
Vi spelar i San Diego ikväll.
Jag har sound check om tre timmar.
Körde du hela vägen hit för att träffa mig i tio minuter?
Självklart.
Vem skulle annars säga att du inte spelar i takt?
Ja.
Hur mår mamma?
Hon mår bra.
Jag saknar dig.
Det ska du veta.
-Var har du varit? -Skolan.
Ge mig väskan.
Har jag gjort något fel?
Tänker du bråka?
Var fick du tag i det där?
Är jag anhållen?
Är du rädd?
Vet din pappa att du röker gräs?
Du och jag kanske har mer gemensamt än du tror.
Min pappa var inte där för mig heller.
Men han lärde mig saker på sitt eget sätt.
Hans sätt må ha varit våldsamt.
Hälsa din mamma från mig.
Edmund Gaines.
Jag måste be dig att gå.
Hörde du vad jag sa?
Gå?
Men jag kom precis.
Jag är ledsen.
Nej.
Hallå.
Rollen är inte för dig, Edmund.
-Vad är det? Varför inte? -Gå hem. Det är inte din dag idag.
Det här är min dag.
Det här är min roll. Vad...
Du sa att den passade mig.
Du...
Du hörde Stella. Dags att gå.
Jag ringer polisen.
Du sa att den passade mig.
Du sa att den passade mig!
Skämtar du med mig?
Du kom hem tidigt.
Vi pratar om det här när du har nyktrat till.
Är du hungrig?
Har du börjat röka på nyligen?
Röker du mycket?
Nej.
När jag är stressad.
Jag vet att det händer mycket i ditt liv.
Att jag och pappa separerade.
Förändring är svårt.
Ja.
Ibland gör jag saker för att lugna ner mig.
Som att röka gräs?
Jag förstår.
Livet kan vara överväldigande.
För mig också.
Det är därför jag gillar mitt jobb.
Om någon begår ett brott,
finns det bara ett svar.
Jag vet att jag jobbar mycket.
Men du kan komma till mig om något oroar dig.
Du kan prata med mig om allt.
Något hände idag.
-Såg du numret på brickan? -Nej. Kan du sluta?
-Fick du hans namn? -Nej.
-Fick du hans namn? -Jag var rädd.
Ronald McDonald-typen hotade mig.
"Ronald McDonald?" Vad menar du?
Han körde runt mig och pratade strunt.
Jag visste inte vart vi skulle. Vad skulle jag säga?
-Jag ska döda honom. -Kan du sakta ner?
Helvete.
Vad är det med dig? Vad är det här?
-Inte nu. -Jo, nu.
Det är ingenting.
Jag mådde dåligt.
Läkaren gav mig dem för säkerhets skull. Jag mår bra.
Proverna var bra.
-Älskling... -Inte nu, mamma.
Snälla.
Hur kan vi förvänta oss att hitta kärlek innan vi lärt oss att älska oss själva?
När man inte har en stark jagkänsla,
som vanligtvis bildas under barndomen,
är det som att bygga hus på en instabil grund.
Det finns en desperat kvalité i byggandet av huset.
En person med ett svagt grepp om verkligheten,
dras till farliga, självdestruktiva banor.
När livets oundvikliga stormar kommer,
kan huset falla rasa sönder på ett ögonblick
och kollapsa.
Ronald McDonald-typen hotade mig.
Sluta, McKinney!
Det räcker! Sluta!
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare William Duckett