-Ingen fingeravtrykk, hår... -Ingen feil.
Han har drept før.
Hvem kan krysse rasegrenser og ikke bli lagt merke til?
En postmann? Søppelmann?
Eller en politimann.
Han stirrer rett på meg. Det er ham.
Mannen med det røde håret.
Jobber du gjennom natten?
Og sønnen din?
Hva gjør han alene mens du jobber hele kvelden?
Testene er normale.
Hva med å gi deg betablokkere, for å være sikre?
Kommer jævlene...
Jeg skal ødelegge deg.
Du kødder med meg, gutt...
Nei, Edmund, du leser ikke for dette.
Du sa jeg ville vært god.
Du sa jeg ville vært god!
Når du ikke har en sterk egostruktur,
normalt etablert i barndommen,
er det som å bygge et hus på en dårlig grunnmur.
På et øyeblikk kan huset falle i grus.
Grunnmuren i hjemmet, livet,
skapes i barndommen.
Stabilitet, rutinemessige ritualer.
Tenk på familiemiddager, nattahistorier, bursdager.
Det er så lett å ta disse vanlige skikkene for gitt.
Men de er bæreblokkene til en velformet egostruktur.
DET SUNNE HJEMMET 2 MILL EKSEMPLARER SOLGT!
Hvis barn ikke føler seg trygge, anerkjent, feiret,
vil en slags emosjonell råte krype inn.
En psykisk mugg.
Ubehandlet kan muggen spre seg
og infisere verten med en rekke sykdommer.
Sosiopati,
patologiske tendenser.
Og i noen tilfeller fører det til voldelig oppførsel.
Hei, pappa.
Jeg leste om boksigneringen din i Weekly. Tenkte jeg kunne komme på besøk.
Edmund?
Hva gjør du her?
Jeg har lest boken din. Den er virkelig flott.
Alt du skrev, føles som om du snakker rett til meg.
Eller om meg.
Når du snakker om grunnmur med sprekker...
Edmund, vi tar en tur.
Jeg er ikke sur for at du ikke nevnte meg.
Selv om jeg er sønnen din.
Du nevnte Lacey.
Pasientene dine, fremmede.
Edmund, vi går en tur sammen.
Jeg bare føler alt du snakker om.
-Jeg skal ta meg av dette. -Muggen, rotløs, ubundet.
-Edmund. -Mamma.
Edmund, for en hyggelig overraskelse.
Vi går inn så vi kan snakke litt sammen.
Nei!
Jeg vil snakke her,
med pappa.
Pappa vet alt om en råtten grunnmur.
Jeg har tenkt på min grunnmur.
Tenkt på 12-årsdagen min.
Da jeg trodde vi var på vei til Cheddars,
men i stedet slapp dere meg av
på det gruppehjemmet.
Jeg...
Jeg ville bare ha...
Lacey?
Er det Lacey?
-Nei. -Vent, jeg bare...
-Jeg vil snakke med deg. -Det er Lacey.
Jeg har ikke sett henne på lenge.
Edmund, du kan ikke bare dukke opp her slik.
Beklager. Jeg...
Hva er det? Trenger du penger?
Nei, jeg bare...
Jeg vil bare vite hvorfor dere forlot meg på 12-årsdagen min.
Vi prøvde, Edmund.
Vi prøvde så lenge.
Viet så mye tid og energi til deg.
Du gikk på en god skole,
meldte deg på fritidsaktiviteter der du ville trives.
Jeg likte skuespill.
Jeg ville at du skulle få ut all den energien.
Du vet at du slet med å kontrollere følelsene dine,
raserianfall hele tiden.
Du var 12 og gikk gjennom puberteten.
Alt det innebærer.
Og vi hadde Lacey, vår virkelige...
Vårt kjøtt og blod.
Vi måtte sørge for at hun var trygg.
Hvorfor kunne du ikke gi meg en grunnmur?
En plan?
Er det ikke det du gjør?
Arkitekt?
-Du hadde år. -Noen mennesker kan ikke fikses.
Kanskje du ikke visste det du vet nå.
Du hadde ikke skrevet boken.
-Jeg må tilbake. -Pappa, vær så snill.
Alt du skrev om, er akkurat det jeg går igjennom akkurat nå.
Jeg vet ikke hva som er ekte. Jeg vet ikke hvem jeg er.
Og jeg...
Jeg er bekymret for at noe virkelig, virkelig ille skal skje.
Så gå og be om hjelp.
Mamma, kan vi få tyggegummi?
Ok, én tyggegummi hver.
DARYL GATES POLITISJEFEN KRITISERES
Han gjør det så vanskelig.
Mannen min er politi.
Det er ikke det vi trenger akkurat nå.
Mannen min er også politi. Etterforsker.
Jaså?
Hvilken avdeling?
Ran og drap.
Rampart.
Jeg er Angela Smith.
Wendy McKinney. Hyggelig.
Det er det fordi ikke mange forstår.
De kritiserer, men de vet ikke hva som følger med jobben.
De rare skiftene, den lange arbeidstiden, de forferdelige tingene de ser.
Amen, søster.
Forrige fredag kom ikke mannen min hjem før klokken 04.00.
Min må ha jobbet med det samme,
for jeg vet ikke om han i det hele tatt kom seg hjem.
Må være gift med samme mann.
Var han ute sist tirsdag kveld også?
Sist tirsdag...
Mamma, mannen vinker til oss.
Ok, det er på tide å gå, jenter.
-Skal vi treffe pappa nå? -Ja.
Han er ikke mye hjemme, men han er god med ungene.
McKinney er ikke gjort rede for natten da Maynard ble drept.
Kom ikke hjem hele natten.
Hva har du?
Kom igjen.
Sjekket med alle avdelingene
om lovbrudd som passer beskrivelsen.
Undersøkte en tidligere fengslet i El Monte. Han hadde alibi.
Jeg undersøker et annet spor, men han er kanskje ikke i staten.
Hva med McKinney?
-Tror du han er en mulig mistenkt? -Ikke ennå.
Men han passer til beskrivelsen,
han har tilgang, og han køddet med familien min,
så jeg utelukker ham ikke.
En gammel sjef sjekket historien hans.
Han har en rekke kommentarer og klager.
Vanlig, hardhendt dritt, brutalitetsklager.
Ble aldri mer enn to dagers suspensjon, men...
Det var én ting som skilte seg ut.
Drap i 82.
-Lamar Watkins. -Var McKinney involvert?
Nei, han var patruljepoliti. Først på stedet.
En annen betjent tvilte på hans versjon.
De startet en intern etterforskning.
Hva sa rapporten?
Det finnes ingen.
De avsluttet etterforskningen noen dager etterpå.
Den andre politimannen sluttet en uke senere.
Fant du adressen?
Ja?
God ettermiddag. Jeg ser etter en Mr. James Stenson.
-Hvorfor? -Jeg er betjent Dawn Reeve.
Ran- og drapsavsnittet.
Håpet å stille deg noen spørsmål.
-Jeg kan ikke hjelpe. -Du kjenner Donald McKinney.
Jeg etterforsker ham.
Lykke til med det.
Han prøver å skremme meg. Han truet familien min.
Jeg må vite hvor farlig han er.
-Hva vil du vite? -Hvorfor forlot du jobben?
Hadde det noe med Lamar Watkins-drapet å gjøre?
Alt vi snakker om,
forblir konfidensielt.
Er nok lettere å vise deg.
McKinney og jeg var patruljepoliti på samme rute tilbake i 81.
Han inviterte meg til en fest en kveld.
En slags innvielse.
Han ville jeg skulle være en del av gruppen.
Hva slags gruppe?
Som et taushetsløfte, men 100 ganger verre.
Det var iallfall det jeg trodde det var i begynnelsen.
Lamar Watkins-drapet skjedde...
Tror du McKinney hadde noe med det å gjøre?
Jeg var den som responderte.
Noen av gutta fra gruppen, de var på stedet.
De sa at det var en gjenghendelse.
Men det virket ikke sånn for meg.
Ethvert gjengrelatert drap jeg har sett,
var det alltid skudd- og kniv-skader.
Watkins' kone var til stede.
Hun var livredd for å snakke med noen av oss, spesielt McKinney.
Jeg tok uttalelsen hennes.
Hun sverget på at politiet gjorde det.
McKinneys rapport stemte ikke med det jeg så.
Så jeg sa ifra, og det var da de kom etter meg.
Karer i masker.
Jeg kunne ikke bevise at det var dem, men jeg visste det.
Som et innvielsesritual
tatoverte de et insignia på min høyre legg.
Jeg gikk fra vettet en dag.
Jeg trakk frem en barberhøvel og skar det av.
Jeg skulle ønske noen advarte meg.
McKinney er ikke en å tulle med.
GRATIS OPPTREDEN
HELT NAKEN
Hei.
Hva vil du gjøre?
Sakk ned. Taksameteret går ikke enda.
Du kan parkere der borte.
Liker du privatliv?
Er dette din første gang?
Skal jeg kneppe opp buksa for deg?
Hvordan skjedde dette med deg?
Unnskyld meg?
Hvordan endte du opp slik?
-Hvordan, kjære? -Som dette.
Hva slags liv er dette?
Hva gjør du for å få endene til å møtes?
Jeg mistet jobben min.
Så hvorfor er du så høy på pæra?
Jeg prøvde i alle fall.
Jeg var skuespiller.
Ja vel?
I hva?
Her.
-Hei. -Vil du ha mer?
Vil du ha mer?
Der. Det er noen på gulvet. Ta dem.
Ta dem!
Se på deg.
Ikke annet enn et traumatisert barn.
Du har ingen egostruktur.
Livet ditt har ikke noen grunnmur...
Ok, daten er over.
Slipp meg ut. Nå.
Har du hørt om "Sunt hjem"-paradigmet?
Lås opp denne døren, jævel.
Vet foreldrene dine hva du gjør?
Jeg vedder på at du ikke engang har foreldre som bryr seg om deg.
Du er ingenting.
Du er usynlig.
-Slipp meg. -Du kan forsvinne,
og ingen ville vite det.
Kjære.
Hvorfor er du så opprørt?
Kom igjen.
Kom igjen, kjære.
La oss bare gjøre det vi kom hit for.
Du er ham?
Er du ikke?
Slipp meg ut herfra!
-Åpne døren! -Åpne døren!
Slipp meg ut herfra!
Tre ut av bilen. Legg hendene der vi kan se dem.
Gi oss beskjed hvis du finner noe.
Så du bor på Domino Street i Van Nuys.
-Er det riktig? -Ja.
Hva bringer deg til sentrum?
Jeg har vært overalt i dag.
Jaså?
Leter du etter noe spesielt, eller nyter du bare severdighetene?
Jeg dro til Hancock Park i morges for å besøke faren min.
-Bor han i Hancock Park? -Ja.
Tilbrakte litt tid med ham.
Så tok jeg en kjøretur.
-Trengte du å klarne tankene? -Ja.
Kommer du alltid til Figueroa Corridor for å klarne tankene?
Nei.
Aldri vært der før i kveld.
Vi intervjuet jenta du plukket opp.
Hun var i sjokk. Høres ut som du ikke var en vanlig kunde.
Ja. Hva tenkte du da du hentet henne, Edmund?
Du.
Se på meg.
-Ville du ikke ha sex med henne? -Nei.
Hva ville du med henne, da?
Ville du skade henne?
Hun sa at du begynte å gjøre det. Hun var veldig redd.
-Var hun? -Vi fant VHS-kassettene.
Er det det som er på dem?
Skremmer du jenter som henne?
Skader dem?
Seksten prostituerte drept de siste to årene,
alle fra Corridor.
Minst ti har blitt knyttet til Southside Slayer.
Southside Slayer?
Southside Slayer.
Southside Slayer. Southside Slayer.
Edmund?
Har du noen gang drept en person før?
Det er ikke resultatet som er spesielt.
Det handler om prosessen.
For å få dem dit.
Skjønner?
SPILL AV
Det er ikke resultatet som er spesielt.
Det er prosessen.
Smerten.
Lidelsen.
Blikket i øynene deres.
Blikket...
Blikket i øynene deres.
Lyset som forlater dem.
Frykten deres...
Frosset...
For alltid.
Fro...
Frykten som blir fryst for alltid. Frykten som...
Frykten som blir fryst for alltid. Frykten som blir fryst for alltid.
Hver eneste jente...
...er like
spennende.
Det er de små forskjellene
som gjør hver av dem spesiell.
Ja.
Spesiell.
Det er ikke ham.
-Hva mener du? -Falsk tilståelse.
Han er mye høyere enn beskrevet.
Vitnet må ha tatt feil, for fyren...
Det er en audition, Marsh.
Han sier replikker.
Han er en mislykket skuespiller.
Jeg så ham øve på samme monolog 50 ganger.
Fyren er gal, men ikke vår.
Hva faen feiler det deg, jævel?
Hvorfor kaste bort tiden vår?
Ikke verdt papirarbeidet.
Han er ingen.
Hva gjør du her?
Jeg bør gå.
Du skal ikke noe sted.
Hei, hva skjer her ute?
Hva faen?
Jeg spør deg en gang til.
Hva gjør du her, Reeve?
Du hentet sønnen min i går.
Skremte ham.
Jeg ville bare snakke med deg om det.
Skvære opp.
Så du fulgte meg ut hit,
fra huset mitt,
for å snakke med meg?
Hva gjør du egentlig her?
Hold deg unna familien min, McKinney.
Gjerne. Bare si ifra.
-Hold deg rolig, ok? -Jeg er rolig.
Er dere rolige?
Ja, jeg er helt rolig.
Jeg vet ikke hvorfor du er her, og jeg bryr meg ikke.
Bare hold deg unna meg og familien min.
Sånn fungerer det.
Du kommer ikke i nærheten av meg.
Dette skjedde aldri.
HALLOWEEN-FEST 1978
DONOVANS BURSDAG 6 ÅR
Ønsk deg noe og blås ut lysene.
Hvem vil ha kake? Få høre.
Kake!
GRATULERER MED DAGEN, DONOVAN
I dag er din spesielle dag.
Hvor gammel er du nå?
Jeg er seks.
Mammas store gutt.
Liker du gavene dine?
-Hva fikk du? -En sykkel.
Kan jeg leke nå?
Gratulerer med dagen, gutten min.
Jeg visste ikke at du var hjemme.
Har du vært redd for at du er en grusom mor?
Du er en fantastisk mor.
Jeg snakket ikke om meg.
Kjære...
Hvorfor lyver du for meg?
Lyver?
Hva er i boksen?
Tror du ikke jeg vet om boksen i skapet ditt?
Hva er det i den, mamma?
Hva er i boksen?
Ingenting.
Du lyver.
Bestemor?
Bestemor, går det bra?
Edmund?
Hva faen er dette?
Stopp. Du trenger ikke gjøre dette.
Mamma?
Hvorfor er du våken?
Mamma, er alt i orden?
Går det bra med Kel?
Jeg er så glad i deg.
Og faren din...
Han var veldig glad i deg.
Og du må høre hvor glad vi var i deg.
Mamma, du skremmer meg.
Fortell meg hva som skjer.
Du er adoptert.
Hjertemedisinen som legen din foreskrev...
Det var på grunn av din fars hjertesykdom.
Men du har ikke tilstanden hans.
Han er ikke din biologiske far.
Og jeg er ikke din biologiske mor.
Vi kunne ikke få våre egne barn.
Og du var en veldig spesielle gave.
Det siste biten i familien vår.
Jeg planla å fortelle deg det når du ble gammel nok til å forstå.
Men på den tiden var du
så godt tilpasset og glad.
Jeg kunne bare ikke stjele det fra deg.
Du er barnet mitt.
Og jeg var din mor.
Jeg kan ikke gjøre dette.
-Dette er alt din biologiske mor la igjen. -Jeg klarer ikke dette.
Jeg ville aldri at du skulle føle at du gikk glipp av noe.
-Slutt. -At du var skadet på noen måte.
Slutt å snakke!
-Mamma, hvorfor kjefter du på bestemor? -Kel, bare gå på rommet ditt.
Ikke gå. Vi kan snakke om dette.
Ønsk deg noe.
Hva er dette?
Ønsk deg noe og blås ut lysene.
Edmund?
Vær så snill, la meg gå.
Hvor er jeg?
Ønsk deg noe og blås ut lysene.
Edmund, har du vært i leiligheten min?
Hvem vil ha kake? Få høre.
Hvorfor har du disse?
I dag er din spesielle dag.
Hvor gammel er du nå?
Jeg er seks.
Mammas store gutt.
Liker du gavene dine?
Hva fikk du?
En sykkel.
Kan jeg leke nå?
Gratulerer med dagen, gutten min.
Vennligst oppgi navnet ditt til kameraet.
Vær så snill.
Vennligst oppgi navnet ditt til kameraet.
Jeg heter Donovan Wright.
Og jeg skal lese for rollen som unge Donovan Wright.
Si det!
Jeg skal lese for rollen som unge Donovan Wright.
I dag er din spesielle dag.
Hvor gammel er du nå?
Jeg er seks.
Liker du gavene dine?
Hva fikk du?
En sykkel.
Kan jeg leke?
Beklager. Det er bare at du er så dårlig.
Prøv igjen.
Action.
En sykkel.
Kan jeg leke?
En gang til!
En sykkel.
Kan jeg... Kan jeg vær så snill gå...
Edmund.
Vær så snill.
Bror.
Det går bra.
Tekst: Lotta Bekken
Kreativ leder Heidi Rabbevåg