- Ні відбитків… - Ні помилок.
Він уже вбивав.
Хто міг перетнути расові межі непоміченим?
Поштар? Збирач сміття?
Або поліцейський.
Він дивиться на мене. Це він.
Рудоволосий чоловік.
Працюєш допізна?
Як там твій малий?
Чим він займається, поки ти цілодобово на роботі?
Ваші аналізи в нормі.
Давайте ви проп'єте курс бета-блокаторів про всяк випадок?
Якщо виродки припхаються…
Я надеру тобі дупу.
Не мороч мені голову, чуваче…
Ні, Едмунде, на цю роль ти не підходиш.
Ти казала, в мене вийде.
Ти казала, в мене вийде!
Якщо людина не має сильного его,
яке зазвичай формується в дитинстві,
вона наче будує дім на нестійкому фундаменті.
Цей будинок може в одну мить розсипатися.
Фундамент нашої домівки, нашого життя
закладається у дитинстві.
Стабільність, рутина, традиції.
Згадайте сімейні вечері, казки на ніч, дні народження.
Ці загальні звичаї завжди сприймаються як належне.
Але вони є підлоговим настилом гарно вибудованого его.
ЗДОРОВИЙ БУДИНОК ПРОДАНО 2 МІЛЬЙОНИ ЕКЗЕМПЛЯРІВ
Якщо дитина не відчуває себе в безпеці, важливою, бажаною,
всередині неї з'являється емоційна гниль.
Психічна пліснява.
Якщо не боротися з нею, ця пліснява може розростатися,
заражаючи хазяїна цілою низкою хвороб.
Розвивається соціопатія,
патологічні схильності.
І в деяких випадках це призводить до насильницької поведінки.
Привіт, тату!
Прочитав у Weekly про твою автограф-сесію. Вирішив заскочити.
Едмунд?
Що ти тут робиш?
Я читав твою книгу. Вона дійсно чудова.
Мені все в ній відгукується, наче ти до мене говориш.
Або про мене.
Там, де про тріснутий фундамент…
Едмунде, давай відійдемо.
Я не серджуся, що ти не згадав там про мене.
Хоча я й твій син.
Ти пишеш про Ласі.
Своїх пацієнтів, незнайомців.
Едмунде, давай пройдемося.
Просто я відчуваю всі ті речі, про які ти пишеш.
- Я розберуся. - Пліснява, безрідність, неприкаяність.
- Едмунде. - Мамо.
Едмунде, який приємний сюрприз.
Давай зайдемо, розповіси мені, як життя.
Ні!
Я хочу говорити тут,
з батьком.
Він — експерт із гнилого фундаменту.
А я розмірковую про свій.
Згадую свій 12-ий день народження.
Коли я думав, що ми їдемо до «Чеддара»,
а замість цього ви завезли мене…
У той дитбудинок.
Я просто…
Я просто хотів…
Ласі?
Це там Ласі?
- Ні-ні. - Зажди, я…
- Нам треба поговорити. - Це Ласі.
Я її так давно не бачив.
Едмунде, ти не можеш заявлятися сюди ось так.
Вибач. Я просто…
Що? Тобі гроші потрібні?
Ні. Ні, я просто…
Я лише хочу знати, чому ви покинули мене в 12 років.
Ми старалися, Едмунде.
Дуже довго старалися.
Вклали дуже багато часу та енергії в тебе.
Віддали в гарну школу,
записали на спортивні гуртки, де б ти мав успіх.
Я любив акторство.
Я хотів, щоб ти виплескував усю ту енергію.
Розумієш, тобі важко давався контроль емоцій,
ти постійно влаштовував істерики.
Тобі було 12, почався пубертатний період.
І все з цим пов'язане.
Тим часом у нас була Ласі, наша справжня…
Наша біологічна плоть і кров.
Ми мали забезпечити їй безпеку.
Чому ви не дали мені міцний фундамент?
Модель будинку?
Хіба не цим ти займаєшся?
Архітектурою?
- Ти мав роки на це. - Деяких людей неможливо виправити.
Може, ти просто не знав того, що зараз.
Тоді ще не було книги.
- Мені треба повертатися. - Тату, будь ласка. Прошу.
Все, про що ти пишеш, — це саме те, через що я зараз проходжу.
Я більше не розумію, що є реальним. Я навіть не знаю, хто я.
І я просто…
Мене непокоїть, що може статися дійсно щось дуже погане.
Тоді звернися по допомогу.
ВОНИ: СТРАХ
Мамо, можна нам жуйку?
Добре, по жуйці кожній.
ДЕРІЛ ҐЕЙТС РОЗКРИТИКОВАНИЙ НАЧАЛЬНИК ПОЛІЦІЇ
Якби не наші вертольоти, освітлення було б жахливим.
Він просто дуже все ускладнює.
Чоловік — коп.
Це не те, що нам зараз потрібно.
Мій чоловік теж коп. Ну, детектив.
Справді?
Який відділ?
Пограбувань і вбивств.
Опорний пункт.
Я — Ангела Сміт.
Венді Маккінні. Рада знайомству.
Я теж. Небагато людей зрозуміють.
Вони критикують і не знають, що означає ця робота.
Додаткові зміни, понаднормові години, все те жахіття, що вони бачать.
Амінь, сестро.
Минулої п'ятниці чоловік прийшов додому лише о 4.00 ранку.
Мій, напевно, був на тому ж виклику,
бо не впевнена, що він взагалі прийшов тієї ночі.
Мабуть, у нас один і той же чоловік.
Минулого вівторка його теж не було?
Минулий вівторок…
Мамо, нам якийсь чоловік махає.
Добре, час йти, дівчатка.
- Ми поїдемо до татка? - Так.
Можливо, він і рідко вдома, але коли вдома, чудово ладнає з дітьми.
Маккінні не було на зміні в ніч вбивства Мейнарда.
І вдома він не ночував.
Що в тебе?
Ходімо.
Підняв справи всіх відділів
щодо збігів із нашим описом.
Перевірив колишнього зека з Ель-Монте, але в нього алібі.
Є ще одна зачіпка, але той хлопець, напевно, не в штаті.
Що там щодо Маккінні?
- Ти справді його підозрюєш? - Поки ні.
Але він підходить за описом,
він міг зайти всюди, і він діймає мою родину,
тому я поки що не виключаю його.
Мій колишній бос веде його особисту справу.
Знайшов купу доган. Неналежна поведінка.
Звичайне лайно щодо застосування сили та жорстокості.
Ніколи не мав більше двох днів відсторонення, але…
Є дещо цікаве.
Вбивство в 82-му.
- Ламар Воткінс. - Маккінні вів справу?
Ні, він тоді був патрульним. Першим прибув на місце злочину.
Інший коп поставив під сумнів його версію.
Почалося внутрішнє розслідування.
Що написано у звіті?
Його немає.
Розслідування закрили через кілька днів.
Той інший коп, за тиждень він вийшов на пенсію.
Є адреса?
Так?
Доброго дня! Я шукаю містера Джеймса Стенсона.
- Навіщо? - Я — детектив Доун Рів.
Відділ пограбувань і вбивств.
Хотіла поставити кілька запитань.
- Не можу допомогти. - Ви ж знайомі з Маккінні.
Я веду перевірку щодо нього.
Хай щастить із цим.
Він намагається залякати мене. Погрожує моїй родині.
Я маю знати, чи небезпечний він.
- Що ви хочете знати? - Чому ви пішли з поліції?
Це має якесь відношення до вбивства Ламара Воткінса?
Про що б ми не говорили,
це залишиться між нами.
Буде легше, якщо я покажу.
Тоді в 81-му ми з Маккінні були патрульними в одному районі.
Якось він запросив мене на вечірку.
Таке собі посвячення.
Він хотів, щоб я вступив у їхню групу.
Яку ще групу?
Якусь групу замовчування гріхів копів.
Принаймні я думав так спочатку.
Вбивство Воткінса сталося…
Гадаєте, Маккінні якось причетний до нього?
Я виїздив на цей виклик.
Деякі хлопці з групи, вони теж були на місці злочину.
Вони сказали, що це бандитська розправа.
Але мені так не здавалося.
У вбивствах, пов'язаних з бандами,
рани завжди або вогнепальні, або ножові.
Там була дружина Воткінса.
Вона боялася говорити з будь-ким із нас, особливо з Маккінні.
Я опитав її.
Вона присягалася, що це зробили ті копи.
Звіт Маккінні не відповідав тому, що я бачив на місці.
Тому я заявив про це, і тоді вони прийшли по мене.
Хлопці в масках.
Я не міг довести, що то вони, але я знав.
На обряді ініціації
вони набили мені відзнаку на правій литці.
Якось я вийшов із себе.
Дістав лезо та вирізав її.
Хотів би я, щоб мене попередили.
Маккінні не той, з ким можна мати справу.
БЕЗКОШТОВНЕ ШОУ
ПОВНА НАГОТА
Привіт!
Чим хочеш зайнятися?
Пригальмуй. Я ж не вмикала лічильника ще.
Можеш стати там.
Любиш відлюдні місця?
Це в тебе вперше?
Хочеш, щоб я сама розстібнула тобі штани?
Як це сталося з тобою?
Перепрошую?
Як ти дійшла до такого?
- До чого, любчику? - До цього.
Що це за життя?
Ну, а як зводити кінці з кінцями?
Я втратив роботу.
То чого ти хорохоришся?
Я принаймні намагався.
Я був актором.
Невже?
І де грав?
Ось.
- Гей. - Хочеш ще?
Ти ще хочеш?
Ось. На підлозі є ще, забирай.
Бери!
Подивися на себе.
Ти травмоване дитя, нічого більше.
У тебе немає его.
Твоє життя не має фундаменту…
Усе, побачення скінчене, мужик.
Випусти мене. Зараз же.
Чула про «Концепцію здорового дому»?
Відчини кляті двері, виродку.
Батьки знають, чим ти займаєшся?
Закладаюся, твоїм батькам взагалі байдуже на тебе.
Ти — ніщо.
Ти — невидимка.
- Гей, відпусти. - Якщо ти зникнеш,
ніхто навіть не знатиме.
Гей, любчику.
Любчику, чого ти завівся?
Ну ж бо.
Досить тобі.
Давай просто зробимо те, за чим ми тут.
Це ж ти?
Так?
Випусти мене!
- Відчини двері! - Відчини двері!
Випусти мене!
Вийдіть з машини. Покладіть руки туди, де ми їх бачитимемо.
Повідомте, якщо знайдете щось.
Отже, ви живете в Ван-Найс на Доміно-Стріт.
- Усе правильно? - Так.
Що привело вас у центр?
Я катаюся весь день.
Це правда?
Шукаєте щось особливе або оглядаєте пам'ятки?
Їздив вранці до Генкок-Парку, відвідати батька.
- Він живе в Генкок-Парку? - Так.
Побув трохи в нього.
Потім поїхав прокататися.
- Провітрити голову? - Так.
Ви завжди їздите у Корридор Фігероа провітрювати голову?
Ні.
Ніколи не був до сьогодні.
Ми опитали дівчину, яку ви зняли.
Ви вибили її з колії. Схоже, ви не типовий клієнт для неї.
Так. Що ви собі думали, коли знімали її, Едмунде?
Агов.
В очі мені дивіться.
- Ви ж не збиралися спати з нею? - Ні.
Тоді що ви від неї хотіли?
Ви хотіли скривдити її?
Вона сказала, що вже почали. Вона була дуже налякана.
- Справді? - Ми знайшли відеокасети.
Що на них?
Залякуєте таких дівчат, як вона?
Б'єте їх?
За останні два роки вбито 16 повій,
всі з Корридору.
Щонайменше десять пов'язані з Південним вбивцею.
Південним вбивцею?
Південний вбивця. Південний вбивця.
Едмунде?
Ви колись уже вбивали людей?
Весь смак не в наслідках.
Він у процесі.
Доводити їх до цього.
Розумієте?
ВІДТВОРИТИ
Весь смак не в наслідках.
Він у процесі.
Біль.
Страждання.
Погляд у їхніх очах.
Погляд…
Погляд у їхніх очах.
Як вогонь покидає їх.
Їхній страх…
Завмерлий…
Навічно.
Зав…
Страх завмирає навічно. Страх завмирає…
Страх завмирає навічно. Страх навічно…
Кожна дівчина
однаково
схвильована.
Є лише невеликі відмінності,
які роблять кожну особливою.
Так.
Особливою.
Це не наш хлопець.
- Ти про що? - Наговорює на себе.
Він на 30 см вищий, ніж у описі.
Свідок, мабуть, помилився, бо він…
Це прослуховування, Марше.
Він проганяє текст.
Він — нікчемний актор. Касети…
Я щойно дивився, як він проганяє цей монолог 50 разів.
Тип поведений, але не наш.
Що з тобою, на фіг, таке, сучий ти сину?
Ти чого наш час марнуєш цим лайном?
Не вартий писанини.
Він — ніхто.
Що ти тут робиш?
Я вже йду.
Ти нікуди не підеш.
Що тут відбувається?
Якого біса?
Запитую тебе востаннє.
Що ти тут робиш, Рів?
Ти підвозив мого сина вчора.
До смерті налякав його.
Я просто хотіла поговорити про це.
Прояснити все.
І тому ти їхала за мною сюди,
аж від мого дому,
щоб поговорити?
Що ти насправді тут робиш?
Не лізь до моєї сім'ї, Маккінні.
Я з задоволенням. Обмовся лише словом.
- Спокійно, гаразд? - Я спокійний.
Ви, хлопці, спокійні?
Так, я спокійний, наче труп.
Слухай, я не знаю, навіщо ти тут, і мені байдуже.
Просто не зачіпай, на фіг, мене та мою родину.
Ось як усе буде.
Ти не крутитимешся ніде коло мене.
Цього ніколи не було.
ВЕЧІРКА НА ХЕЛЛОВІН 1978
ВЕЧІРКА НА 6-РІЧЧЯ ДОНОВАН
Загадай бажання та задмухай свічки.
Хто тут хоче торта? Не чую вас.
Торт!
З ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ, ДОНОВАНЕ
Сьогодні в тебе особливий день.
Скільки тобі тепер?
Мені шість років.
Матусин великий хлопчик.
Тобі подобаються подарунки?
- Що тобі подарували? - Велосипед.
Можна я піду гратися?
З днем народження, любий.
Люба, не знала, що ти вдома.
Тебе колись турбувало, що ти жахлива мати?
Ти чудова мати.
Я говорила не про себе.
Люба…
Навіщо ти мені брешеш, мамо?
Брешу?
Що в скриньці?
Ти думала, я не знаю про скриньку в тебе в гардеробній?
Що в ній, мамо?
Що в коробці?
Нічого.
Ти брешеш.
Бабусю?
Бабусю, що з тобою?
Едмунд?
Що це, в біса, таке?
Зупинись. Не роби цього.
Мамо?
Чому ти не спиш?
Мамо, все гаразд?
Щось із Келом?
Я так тебе люблю.
І твій батько…
Він любив тебе дуже сильно.
І ти маєш знати, як сильно ми тебе любили.
Мамо, ти лякаєш мене.
Скажи, що відбувається.
Ми тебе вдочерили.
Серцеві ліки, які прописав тобі лікар…
Це через проблеми з серцем у твого батька.
Але в тебе їх немає.
Він не твій біологічний батько.
І я не твоя біологічна мама.
Розумієш, ми не могли мати власних дітей.
І ти стала для нас цим особливим подарунком.
Заключною частинкою нашої родини.
Я хотіла розповісти, коли ти стала досить дорослою, щоб зрозуміти.
Але до того часу ти вже
добре адаптувалася та була щасливою.
Я просто не могла вкрасти це в тебе.
Ти — моя дитина.
І я була твоєю матір'ю.
Я не… Цього не може бути.
- Це все, що є від твоєї біологічної мами. - Не може бути, мамо.
Я не хотіла, щоб ти відчувала, ніби тобі чогось не дістає.
- Стій. Зупинись. Досить. - Ніби тобі нанесли якусь шкоду.
Мовчи! Досить!
- Мамо, чому ти кричиш на бабусю? - Келе, йди у свою кімнату. Просто йди.
Прошу, не йди. Можемо поговорити про це.
Загадай бажання.
Що це?
Загадай бажання та задмухай свічки.
Едмунде.
Прошу, відпусти мене.
Де я?
Загадай бажання та задмухай свічки.
Едмунде, ти був у моїй квартирі?
Хто тут хоче торта? Не чую вас.
Навіщо тобі це?
Сьогодні в тебе особливий день.
Скільки тобі тепер?
Мені шість років.
Матусин великий хлопчик.
Тобі сподобалися подарунки?
Що тобі подарували?
Велосипед.
Можна я піду гратися?
З днем народження, любий.
Будь ласка, назвіться на камеру.
Будь ласка.
Будь ласка, назвіться на камеру.
Мене звуть Донован Врайт.
І я прослуховуюся на роль малого Донована Врайта.
Повтори!
Я прослуховуюся на роль малого Донована Врайта.
Сьогодні в тебе особливий день.
Скільки тобі тепер?
Мені шість років.
Сподобалися подарунки?
Що тобі подарували?
Велосипед.
Можна я пограю?
Вибачте. Просто, знаєте, ви дуже погано граєте.
Спробуйте ще.
Мотор.
Велосипед.
Я піду гратися?
Ще раз!
Велосипед.
Можна я… Можна я, будь ласка, піду…
Едмунде.
Будь ласка.
Брате.
Усе добре.
Переклад субтитрів: Юлія Бабух
Творчий керівник Марія Цехмейструк