‫הרגת פעם אדם?‬
‫המבט בעיניים שלהן.‬
‫האור שעוזב אותן.‬
‫האיש עם השיער האדום.‬
‫הוא לא האיש שלנו.‬
‫הוא שחקן לשעבר.‬
‫- היי, אבא. - היי. מה שלום אימא שלך?‬
‫היא בסדר.‬
‫אימא, הכול בסדר?‬
‫תגידי לי מה קורה.‬
‫את מאומצת.‬
‫- אני לא יכולה לעשות את זה. - אפשר לדבר על זה.‬
‫יום הולדת שמח, ילד מתוק שלי.‬
‫מה זה?‬
‫תביע משאלה ותכבה את הנר.‬
‫רוח הקודש הובילה את ישוע‬
‫למדבר, כדי שהשטן יפתה אותו.‬
‫כי רק כשאתם במדבר, הוא בא להסיט אתכם מדרככם.‬
‫כשאתם אבודים וכשאתם רחוקים מביתכם,‬
‫כשאתם מרגישים בלתי ראויים לאהבת האל...‬
‫כן!‬
‫זה הזמן שבו פיתויי השטן הם העזים ביותר.‬
‫הוא מציע לכם תהילה, פרסום ועושר,‬
‫אבל בתמורה עליכם להפנות עורף לאל.‬
‫השטן מבקש מכם לשכוח מי אתם,‬
‫לשכוח ילדיו של מי אתם.‬
‫השטן עשוי להמתין, אבל כמוהו ממתין גם האל.‬
‫במקום הזה אתם עלולים להתפתות לפיתויי השטן.‬
‫אבל אם אתם רואים אותם כפי שהם,‬
‫זה המקום שבו תזדמן לכם לידה מחדש‬
‫וסיכוי לגאולה!‬
‫אנחנו עלולים להתפתות להפנות עורף לאל, אבל התהילה לו,‬
‫האל לעולם לא יפנה עורף למי מאיתנו.‬
‫כי תמיד יש לנו ברירה.‬
‫לי יש ברירה! לך יש ברירה!‬
‫לכל ילדי האל יש ברירה.‬
‫בבקשה.‬
‫אני רוצה לחיות.‬
‫אעשה הכול.‬
‫הכול.‬
‫אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫לכל ילדי האל יש ברירה.‬
‫כל מה שתרצה.‬
‫רק תשאיר אותי בחיים.‬
‫בבקשה, אני רוצה לחיות.‬
‫ הם: הפחד‬
‫חשבתי שאולי תרצי את זה.‬
‫תודה.‬
‫היית שונה אתמול בלילה.‬
‫אני לא זוכרת הרבה.‬
‫שתית הרבה. ביקשת עוד.‬
‫השתדלתי למנוע ממך.‬
‫אמרת כל הזמן דברים כמו, "שום דבר לא אמיתי. הכול שטויות."‬
‫ואז איבדת את ההכרה.‬
‫- סליחה. - את לא צריכה להתנצל.‬
‫ברור שאת עוברת משהו רציני.‬
‫היי, מה קורה?‬
‫זה שום דבר.‬
‫סתם יום קשה. יום קשה בעבודה.‬
‫את יכולה לדבר על זה.‬
‫- אני רוצה לתמוך בך. - אני מעריכה את זה.‬
‫אני...‬
‫תודה שהנחת לי להישאר אצלך.‬
‫מבטיחה שלא אעשה את זה שוב.‬
‫אני צריכה ללכת. יש לי משהו עם קל. שכחתי לגמרי.‬
‫אתקשר אליך אחר כך.‬
‫אני לא יכול להמשיך כך.‬
‫עברו כבר שנתיים...‬
‫אני עדיין לא ממש יודע מי את.‬
‫אני פשוט רוצה...‬
‫יותר.‬
‫אני רוצה שתזכה לזה.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫אני מצטערת, רג'.‬
‫תבורכו.‬
‫דברי אליי.‬
‫עשיתי דבר נורא.‬
‫לא רציתי שזה ייוודע אי פעם.‬
‫קיוויתי שזה פשוט... פשוט ייעלם.‬
‫לוקס, פרק שמונה, פסוק 17, אומר,‬
‫"כי אין נסתר אשר לא יגלה‬
‫"ואין נעלם אשר לא ייוודע ויצא לאור."‬
‫זה מגיע.‬
‫אליי ואל המשפחה שלי.‬
‫ואני אשלם על מה שעשיתי.‬
‫זה כבר קורה.‬
‫חשוב לזכור שאפילו באמצע הצליבה,‬
‫ישוע קרא,‬
‫"אבי, סלח להם, כי אינם יודעים מה שהם עושים."‬
‫הוא הראה לנו שעל כל מעשה אפשר לסלוח.‬
‫את צריכה להתפלל למחילה.‬
‫אני מודאגת.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫- היי. - היי.‬
‫את בסדר?‬
‫תודה.‬
‫השתכרת אתמול?‬
‫אמרת שיש לך משהו בשבילי.‬
‫כן.‬
‫תראי...‬
‫את חושבת שאולי את...‬
‫- שאולי את צריכה להניח לחקירה הזאת? - מה?‬
‫יותר מדי קשר אישי לחקירה.‬
‫לא יותר מאשר בכל חקירה אחרת.‬
‫שמעת על מה שקרה ביני לבין מקיני.‬
‫מה קרה בינך לבין מקיני?‬
‫שמע, הלכתי בעקבות רמז שהוביל אל מקיני.‬
‫- אולי יהיו לזה השלכות. מקווה שלא. - מה קרה, דון?‬
‫זה כל מה שאני יכולה לומר. בינתיים.‬
‫תראה, אני יודעת שגררתי אותך לזה.‬
‫אני לא רוצה שתהיה אחראי לתוצאה לא רצויה.‬
‫אני אומרת לך עכשיו, אתה יכול לעזוב.‬
‫את רוצה שאני אעזוב? כי אני אבין, אם את רוצה.‬
‫אני מדברת עליך, לא עליי.‬
‫אז אני איתך.‬
‫אמרת שיש לך משהו על אדום השיער.‬
‫נכון.‬
‫כן. כן.‬
‫זה גארי טרנט. הוא גר בפומונה.‬
‫שתי תביעות על תקיפה, תביעה אחת על ניסיון רצח.‬
‫האליבי היחיד שלו ללילות הרצח הוא החברה שלו.‬
‫היא עדה לא אמינה. שתי תביעות על אחזקה בשנה שעברה.‬
‫יש הוכחה לקשר עם מישהו מהקורבנות?‬
‫- כרגע מובטל. - פריצות?‬
‫- לא. - הודה ששהה באל-איי‬
‫בחודשים האחרונים?‬
‫עוד משהו?‬
‫כן, טוב...‬
‫- זה מטורף. - דבר.‬
‫שוטרים הוזעקו ללינקולן הייטס לפני כמה לילות.‬
‫נראה שהיה...‬
‫שנעשה שם גירוש שדים.‬
‫- גירוש שדים? - כן.‬
‫אני יודע. כך גם אני הגבתי.‬
‫הילד, בני אלוורז, שעליו ביצעו את הטקס,‬
‫הסבתא חושבת שמדובר בשד או משהו.‬
‫הילד אומר כל הזמן שהוא רואה גבר אדום שיער‬
‫עומד מחוץ לחלון החדר שלו בלילה.‬
‫צופה בו.‬
‫היי, מיס אלוורז. בלשים ריב ודיאז, משטרת לוס אנג'לס.‬
‫מה אתם עושים כאן?‬
‫שלום, גברתי.‬
‫באנו לוודא שהנכד שלך בסדר,‬
‫ולבדוק איך נוכל לעזור.‬
‫אנחנו לא מעוניינים בעזרה שלכם, ואין צורך שתבואו הנה.‬
‫מצטער, גברתי.‬
‫אנחנו רק רוצים לוודא שהכול בסדר‬
‫ולראות אם נוכל לעשות משהו.‬
‫אני לא קראתי לכם. אני לא יודעת למה באתם הנה.‬
‫המצב שלו משתפר. אתם לא יכולים לעשות כלום.‬
‫היי, בניטו.‬
‫אני דון. אני שוטרת.‬
‫באתי לעזור. אתה רוצה לספר לי מה קורה?‬
‫אתה רוצה לספר לי ממי אתה פוחד?‬
‫אמרתי לכם, לא רוצים אתכם כאן.‬
‫למה היא מדברת עם בניטו?‬
‫גברתי, תירגעי, בבקשה. באנו הנה רק לעזור.‬
‫גם אם אתה פוחד ממישהו במשפחה שלך, זה בסדר.‬
‫אתה יכול לדבר איתי בכנות.‬
‫אני כאן כדי להגן עליך.‬
‫הוא רוצה להרוג אותי.‬
‫- מי? - האיש.‬
‫איזה איש?‬
‫איך הוא נראה?‬
‫- הוא איש גדול או איש קטן? - גדול.‬
‫- מה צבע השיער שלו? - אדום.‬
‫איפה ראית אותו?‬
‫איפה שאני עומדת?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫ראיתי אותו רק במראה, בלילה.‬
‫- אתה מתכוון לחלון שלך? - לא, למראה שלי.‬
‫בניטו, תחזור למיטה.‬
‫אני רק רוצה את אחי.‬
‫- איפה אחיך? - הוא כבר לא כאן.‬
‫תשאל אותה מה קרה לאחיו של בניטו.‬
‫מה קרה לנכד השני שלך, לאחיו של בניטו?‬
‫מה זה משנה?‬
‫בבקשה, תעני על השאלה.‬
‫שניהם באו לגור איתי.‬
‫הוא היה מבוגר יותר, לכן היה קשה לו יותר עם האנגלית.‬
‫הוא התחיל להסתבך בצרות, לכן הוא חזר להורים שלו במקסיקו.‬
‫תגיד לה שאנחנו רוצים להסתכל בתוך הבית.‬
‫נוכל להיכנס ולחפש בבית שלך?‬
‫לא. כבר אמרתי לכם שאתם לא יכולים לעזור.‬
‫אתם רק תחמירו את המצב.‬
‫הכנסייה עוזרת לנו, לא אתם.‬
‫מה היא אומרת?‬
‫היא אומרת שזה עניין לכנסייה, לא למשטרה.‬
‫אתם צריכים לעזוב.‬
‫תגיד לה שנשיג צו אם נצטרך.‬
‫גברתי...‬
‫תודה, בניטו.‬
‫- אני אדאג לך, טוב? - בניטו!‬
‫מה היא אמרה על האח?‬
‫היא אמרה שבני ואחיו באו ממקסיקו לגור אצלה.‬
‫המבוגר יותר התקשה יותר להיטמע,‬
‫התחיל להסתבך בצרות, והיא שלחה אותו חזרה להוריו.‬
‫השאירה את בני אצלה.‬
‫מה את חושבת?‬
‫אני חושבת שבני אמר שהוא ראה את האיש רק במראה שלו.‬
‫- את חושבת שהוא מדמיין דברים? - אולי.‬
‫אבל כשהייתי בדירה של קרטיס מיינרד יום לפני שהוא מת,‬
‫כל המראות היו מכוסות בסדינים.‬
‫גם האחיות כיסו את המראות שלהן.‬
‫אולי זה מבוי סתום, אבל נחזור בלילה, ליתר ביטחון.‬
‫נתראה הלילה.‬
‫לעזאזל!‬
‫פאק.‬
‫שלום. מתקשרים ממחלקת הרווחה.‬
‫אתה אדמונד גיינז?‬
‫כן.‬
‫הצלחנו להשיג‬
‫את המידע שביקשת בנוגע לאחותך.‬
‫זה לקח זמן, אבל קיבלתי את הפרטים שלה.‬
‫יש לך עט ונייר?‬
‫רגע.‬
‫אני באה.‬
‫שכחתי את המפתח.‬
‫אתה רוצה ארוחת בוקר?‬
‫לא.‬
‫היי, איך אפשר לעזור לך?‬
‫היי. באתי רק להגיד שלום.‬
‫אתה השכן החדש?‬
‫קנית את הבית של ריינולדס, נכון?‬
‫כן. אני אדמונד. אדמונד גיינז.‬
‫ברוך הבא לשכונה. אתה רוצה להיכנס?‬
‫כן, תודה.‬
‫תרגיש בבית.‬
‫מותק, עם מי אתה מדבר?‬
‫זה השכן החדש שלנו.‬
‫היי, אני דון.‬
‫אני אדמונד.‬
‫נעים מאוד.‬
‫יש לכם בית ממש גדול.‬
‫הוא ממש יפה.‬
‫היי, גם לך. הייתי כמה פעמים בבית של ריינולדס.‬
‫זה בית נהדר.‬
‫את הבת שלך ראיתי משחקת אתמול במדשאה הקדמית?‬
‫היא ילדה יפה. בת כמה, 10, 11?‬
‫שתים עשרה. יש לי תאומים, בעצם.‬
‫- תאומים? - כן. בת ובן.‬
‫זה קשה, נכון?‬
‫- הם מסתדרים? - כן.‬
‫הם בלתי נפרדים.‬
‫לבת שלי, דייזי, יש אישיות ענקית.‬
‫כולם אוהבים אותה.‬
‫הבן שלי ביישן יותר.‬
‫קשה לו יותר לרכוש חברים.‬
‫בנות בדרך כלל בוגרות יותר, בעיקר בגיל הזה. הוא יהיה בסדר.‬
‫הנה הוא.‬
‫היי, בן, תכיר את השכן החדש שלנו, מר גיינז.‬
‫- תגיד שלום. - שלום.‬
‫- גם לכם יש בן. - יש לו חברים בכל השכונה.‬
‫הם משחקים כדורסל בבית אחד, נינטנדו בבית אחר.‬
‫הוא התחיל לנגן.‬
‫קל התחיל לתופף.‬
‫אז אנחנו בונים לו חדר חזרות קטן בחנייה.‬
‫אתם בונים לו סטודיו?‬
‫מדהים לעשות דבר כזה בשביל ילד.‬
‫הוא רק לא יודע כמה טוב לו.‬
‫והוא יכול פשוט ללכת לבתי החברים שלו.‬
‫זה בטוח.‬
‫הבתים ממש קרובים זה לזה.‬
‫כל ההורים טובים.‬
‫ודון שלנו? היא שוטרת.‬
‫- את שוטרת? - משטרת לוס אנג'לס.‬
‫כמו אבא שלך.‬
‫ראיתי את התצלום. הנחתי שזה אבא שלך.‬
‫- או שזה... - לא, זה אבא שלי.‬
‫- הוא עדיין חי? - לא.‬
‫לא, הוא מת כשהייתי צעירה.‬
‫גם אני איבדתי את אבי בגיל צעיר.‬
‫זה היה לי ממש קשה.‬
‫יש לך אחים?‬
‫לא.‬
‫גם לי לא.‬
‫ממש קשה לעבור את הדברים האלה לבד, מה?‬
‫את הבית של מי קנית, שוב?‬
‫- אמרתי לך... - אני שואלת את אדמונד, לא אותך.‬
‫- ממי קניתי את הבית? - כן.‬
‫אלוהים, אני לא זוכר את שם המשפחה.‬
‫הוא קנה את הבית של ריינולדס. את לא צריכה לחקור...‬
‫למה אתה לא מקשיב לי?‬
‫אני צריכה לשאול את אדמונד כמה שאלות בלי שתפריע.‬
‫אתה עובד עם הידיים?‬
‫תענה על השאלה, בבקשה.‬
‫עם הידיים?‬
‫לא.‬
‫אני שחקן.‬
‫אז למה המפרקים שלך שרוטים?‬
‫אני... שרטתי אותם כשהעברתי ארגזים.‬
‫- למה? - תסלח לאשתי, אדמונד.‬
‫היא בלשית 24 שעות ביממה. היא לא יודעת מתי להפסיק.‬
‫אתה רציני? אתה לא עוזר עכשיו, קורי.‬
‫לא נראה לי...‬
‫זה ממש יצירתי, מה שעשיתם.‬
‫להעמיד את כל תמונות המשפחה במקום אחד.‬
‫זה פשוט... זה נחמד.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫למי יש יום הולדת?‬
‫מזל טוב מאוחר‬
‫קל, לך לחדר שלך, עכשיו.‬
‫תן לי את זה, בן. לך.‬
‫אתה לא באמת השכן החדש שלנו, נכון?‬
‫נראה שהייתה לך ילדות מהנה.‬
‫תוציא את הידיים מהכיסים, תסתובב, תניח את הידיים על הקיר.‬
‫אימא שלך נראית ממש נחמדה.‬
‫תוציא ידיים מהכיסים, תסתובב,‬
‫תניח ידיים על הקיר. לא אבקש ממך שוב.‬
‫משרד הרישוי קליפורניה אדמונד גיינז‬
‫- אדמונד גיינז זה השם שהוא מסר לך? - כן, זה השם.‬
‫מר גיינז, מה אתה עושה בשכונה הזאת?‬
‫- אני אדמונד. - אני יודעת. מה אתה עושה כאן?‬
‫אני...‬
‫- חשבתי... - חשבת מה?‬
‫לא יודע.‬
‫עשיתי טעות.‬
‫היי.‬
‫אני צריכה שתקשיב לי היטב.‬
‫אם אי פעם אראה אותך בשכונה, אעצור אותך. אתה מבין?‬
‫אל תחזור לעולם.‬
‫אני באמת שמח בשבילך.‬
‫את נורמלית.‬
‫יש לך עבודה.‬
‫משפחה.‬
‫מאז שיצאתי מהבית שלך...‬
‫אני רואה רק דם.‬
‫היא דחתה אותך.‬
‫הקרובה שלך בדם.‬
‫אחותך היקרה.‬
‫אתה אפס.‬
‫אתה אפס מחורבן.‬
‫ראיתי הרבה בעבודה שלי במשטרה.‬
‫מעולם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫כן. כלומר, זה עדיין חשוב בתרבות המקסיקנית.‬
‫מקסיקו היא המדינה הקתולית ביותר בעולם.‬
‫הכי הרבה גירושי שדים. אבל במזרח אל-איי?‬
‫אתה דתי?‬
‫אני לא הולך לכנסייה בכל יום ראשון, אבל, כן, גדלתי כך.‬
‫אתה מאמין באלוהים?‬
‫כן, כמובן.‬
‫למרות כל מה שראית?‬
‫אתה מאמין שיש אל כל-יכול, אוהב-כול?‬
‫אני מאמין גם בשטן.‬
‫יש אנשים שהולכים בדרכו ועושים דברים איומים בעולם.‬
‫בניטו, איך אתה מרגיש?‬
‫אני לא מצליח לישון, אבל אני בסדר.‬
‫ילד מסכן שלי.‬
‫שטן, שחרר את הילד הזה! שלח לחופשי את הילד!‬
‫משטרת לוס אנג'לס! זוזו!‬
‫תנו לנו לעבוד.‬
‫תזעיק אמבולנס!‬
‫כן, שדרת מניטו 3545.‬
‫זכר, בן עשר, בהכרה, בקושי נושם, מפרכס.‬
‫אני צריך אמבולנס מיד. אחורה! אחורה!‬
‫בניטו?‬
‫איפה האמבולנס?‬
‫בדרך. זמן הגעה שבע דקות. אחורה! אחורה!‬
‫בניטו, תישאר איתי. זו הבלשית ריב. זו דון.‬
‫אנחנו מאבדים אותו.‬
‫תנו לי לעבור. אני לוקחת אותו לבית החולים.‬
‫צריך לחכות לאמבולנס.‬
‫עד שהם יגיעו הנה, הוא ימות. תפתח מעבר.‬
‫שיט!‬
‫צריך לקחת אותו לבית חולים, בבקשה! אחורה, בבקשה!‬
‫את בטוחה? את בטוחה שזו ההחלטה הנכונה?‬
‫הילד שלי!‬
‫אני בדרך עם ילד בן עשר, בניטו אלוורז.‬
‫השותף שלי, סנטיאגו דיאז, התקשר.‬
‫הוא מפרכס, מתקשה לנשום.‬
‫- תכינו צוות מיון. - קיבלנו.‬
‫את מרגישה לפעמים שאת לא יכולה לנשום?‬
‫כאילו הלב שלך פשוט עומד להיעצר?‬
‫את רוצה לצעוק, אבל את לא יודעת מי ישמע אותך.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫אני רוצה לצרוח...‬
‫אבל אני לא מצליח לשאוף מספיק אוויר.‬
‫מאז שעזבתי את הבית שלך...‬
‫אני רואה רק דם, שוב ושוב ושוב.‬
‫בראש שלי אני שובר אותם, את כל הצעצועים האהובים שלך.‬
‫תרגום כתוביות: הדסה הנדלר‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬