Fundamentet for vores liv skabes i barndommen.
Hej. Er det Edmund Gaines?
Vi har fundet den information om din søster.
Stabilitet.
Hej, jeg hedder Dawn.
Edmund.
Familiemiddage.
Hun er ikke min rigtige mor.
Jeg tilbragte de første tre år af mit liv
hos en plejefamilie med en voldelig psykopat.
Skulle jeg have efterladt dig?
De er gulvbrædderne i en velbygget egostruktur.
Ser jeg dig i kvarteret igen, anholder jeg dig.
Du skal ikke komme igen.
Alt det, du har skrevet om, er præcis det, jeg oplever.
Jeg ved ikke, hvad der er virkeligt. Eller hvem jeg er.
Hvis børn ikke føler sig trygge, vil der opstå emotionelt råd.
Behandles det ikke, kan det sprede sig
og inficere værten,
og i nogle tilfælde
føre til voldelig adfærd.
Morgenens hovedhistorie handler om et ungt menneskes død
i en LAPD-betjents varetægt.
Talspersoner for LAPD
vil intet sige. Ej heller barnets familie.
Tiårige Benito Alvarez døde for to dage siden
i kriminalbetjent Dawn Reeves varetægt.
Efter overfaldet på Rodney King
er der bekymring for magtmisbrug
indenfor politiet samt ansvarsforflygtigelse.
Ingen feber.
Mor, jeg fryser stadig.
Vil du tale om det?
Det ved jeg ikke.
Ingen så det.
Den kom lige mod mig, og ingen så den.
Så hvad?
Den kom mod mig, langsomt i starten,
men så gik det hurtigt.
Da jeg så den i øjnene...
Så jeg kun...
Rødt hår.
-Er jeg ved at blive skør? -Nej.
Hvad hvis den kommer tilbage?
Det gør den ikke.
Det sørger jeg for.
Det skal nok gå.
-Hallo? -Hej, det er Corey.
Jeg har set nyhederne.
-Jeg gjorde... -Det ved jeg.
Du behøver ikke sige det.
Du ville aldrig skade den dreng.
Hvordan klarer du dig?
Det kunne gå bedre.
Og Kel?
Jeg tager mig af ham.
Men jeg er bange, Corey.
Jeg er bange for, der er noget med ham.
At der er noget med ham? Hvad mener du?
Skal jeg komme?
Det ville være en hjælp.
Jeg kommer så hurtigt som muligt.
Må jeg sige hej til Kel?
Han sover, så...
Det er næsten middag.
Han er ikke sig selv. Jeg ved ikke, hvad der er galt.
Okay. Jeg hører, hvad du siger.
Sig, at jeg snart er der.
Vil du have tomatsuppe, skat?
Jeg er ikke sulten.
Er du okay?
Hallo?
Du afslår min verdensberømte tomatsuppe.
Bare stil bakken. Jeg spiser senere.
Kom nu, skat.
Det vil varme dine knogler.
Corey?
Corey, du falder ud.
Spis så din skide suppe.
Kel?
Hvad er der galt?
Mor!
Jeg gik ind, og så skreg han.
Han er iskold!
-Suppen vil hjælpe. -Jeg vil ikke have den skide suppe.
Mor, gider du sætte den og give ham plads?
Nej. Ikke der.
Gider du gå nedenunder med den?
Jeg varmer nogle tæpper til ham.
Hvad foregår der?
Jeg følte ham, men han lød som bedstemor.
Jeg siger sandheden.
Okay. Det ved jeg godt.
Det ved jeg godt.
Det ved jeg godt. Det er okay.
Det er okay.
Mor?
Ja, skat.
En af os dør i aften.
Jeg var nede i kælderen. Der er nogen i huset.
Bliv hos ham. Lås døren.
...East 35th Street. Sydøstlige hjørne. Enfamiliehus.
Ingen udendørsbelysning tændt.
Nærmeste gadelys er 20 meter mod nord...
...ved hoveddøren.
Gardinerne er trukket for i stuen...
Gardinerne er trukket for i stuen og i spisestuen.
Der er skimmel på loft...
-Skat, hvad sker der? -Bliv derinde.
Der er et stjerneformet ur i spisestuen.
Det er stoppet klokken 03.17.
Glasset er revnet.
Tegn på kamp?
...i bunden af skabet i soveværelset.
...at jeg er for gammel til dukker.
Hvad? Det passer ikke.
Da jeg var en lille pige, havde jeg en usynlig...
Usynlig ven...
Mor?
Er han okay?
Han tager sig en lur.
Er du okay?
-Hvad foregår der? -Jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke, hvad der sker.
Alle disse ting...
Drengen på bagsædet af min bil, jeg aner ikke, hvordan det skete...
Hvad?
De så alle noget.
Og nu ser Kel det også.
Først kvinden i plejefamilien...
Bernice Mott.
Jeg så billedet af hende på dit kontor.
Mor?
Hvad er der? Hvad ved du?
Han hedder Edmund.
Hvem er Edmund?
Han er din tvillingebror.
Din far plejede at kalde jer Frick og Frack.
I var uadskillelige.
Og når du forlod værelset,
skreg han.
Det var så hårdt for os.
Vi forsøgte med kærlighed og legetøj.
Hvem har hørt om et barn, der ikke elsker legetøj?
På jeres treårsfødselsdag holdt vi fest for jer.
Edmund kom med sin Lasede Andy-dukke.
Jeg ville give ham smukke, sorte dukker.
Jeg ville have, at du og Edmund skulle respektere jer selv
og vide, at I var så smukke.
Men han fik et raserianfald. Han ødelagde dukkerne.
Han holdt fast i den grimme, hvide dukke.
Jeg var så frustreret.
Jeg tog den og smed den væk.
Jeg smed den ud, og næste dag var den tilbage.
Jeg gik i parken med dig.
Og William blev hjemme hos Edmund.
Og da gav hans hjerte...
Det var den dag, din far døde.
Vi kom hjem, og din far lå på gulvet.
Og Edmund sad med hans medicin.
Han legede med den, som var det legetøj.
Jeg forsøgte ikke at være vred på ham,
men når jeg så på ham, så jeg kun det.
Han blev mere uregerlig.
Jeg fik ingen hjælp.
Jeg var alene.
Jeg ville aldrig give dig væk.
Men jeg kunne ikke...
Jeg kunne ikke beholde ham.
Jeg var nødt til at sende ham tilbage.
Må Gud være mig nådig. Jeg sendte ham tilbage til det sted.
Og du...
Du skreg efter ham.
Og jeg holdt om dig nat efter nat,
indtil en nat...
Jeg var nødt til at sige,
at din bror ikke fandtes.
Jeg fortalte dig, at han var din
-usynlige ven. -Usynlige ven.
Usynlige ven.
-Usynlige ven. -Hallo?
-Det er Reeve. -Klarer du dig?
Jeg har brug for hjælp.
Jeg skal bruge...
Jeg skal bruge info om Mott-optegnelserne.
-Jeg har en tvillingebror. Edmund. -Det ved jeg.
Jeg forsøgte at sige det den dag med Benny.
-Har du tjekket ham? -Ja.
Edmund Gaines.
Jeg skal finde ham. Har du en adresse?
Okay.
Jeg ved...
Jeg ved, du ikke må tale med mig, men jeg skal bruge den information.
Du skal sige, hvor han er.
Jeg ved, hvor han er begravet.
Han døde for to år siden.
Det gør mig ondt.
Jeg ville ikke sige det sådan her.
Kriminalbetjent?
Kriminalbetjent Reeve?
Mor?
Ja, skat.
Må jeg spørge om noget?
Selvfølgelig. Hvad så?
Nød du at knalde ham?
Hvad?
Nød du at knalde Reggie?
Hvad?
Han må have haft en god pik!
Det må han have.
Du var aldrig hjemme.
Bedre end far?
Var han?
Stop, Kel.
Var han?
Mor!
Kel.
Mor.
Han vil slå mig ihjel.
Det er okay.
Jeg passer på dig.
Jeg er her. Jeg passer på dig.
Det skal nok gå.
Jeg er her.
Hallo?
Det er mig, Athena.
Kyong-ah?
Undskyld, jeg fyrede dig.
Jeg overreagerede.
Kom til butikken i aften.
Hvorfor?
Hvem er det?
Hvis din elskede datter skal overleve,
så kom til butikken.
Edmund.
Lad min familie være.
Edmund?
Mine piller.
Hvordan føles det, mor?
Åbn det.
Kan du ikke se, at han er døende?
Dit svin!
Nej, lad være!
Du sendte mig tilbage.
Du vidste, hun ville gøre mig fortræd.
-Gjorde du ikke? -Nej.
Det gjorde jeg ikke. Undskyld.
Svar mig!
Mor.
Mor, hvad er der galt?
Hvor er bedstemor?
Mor, hvad er der galt?
Mor!
Tekster af: Emil Tolstrup
Kreativ supervisor Toni Spring