‫היסוד שעליו נבנים החיים שלנו נוצר בתקופת הילדות.‬
‫הלו. אתה אדמונד גיינז?‬
‫הצלחנו להשיג את המידע שביקשת בנוגע לאחותך.‬
‫יציבות.‬
‫היי, אני דון.‬
‫אני אדמונד.‬
‫ארוחות ערב.‬
‫היא לא אמי האמיתית.‬
‫הייתי שלוש שנים מהחיים שלי‬
‫בבית אומנה של פסיכופתית מתעללת.‬
‫היית מעדיפה שאשאיר אותך שם?‬
‫הם היסודות של מבנה אגו בנוי היטב.‬
‫אם אי פעם אראה אותך בשכונה, אעצור אותך.‬
‫אל תחזור לעולם.‬
‫כל מה שכתבת הוא בדיוק מה שאני עובר עכשיו.‬
‫אני כבר לא יודע מה אמיתי. אני אפילו לא יודע מי אני.‬
‫אם ילדים לא מרגישים בטוחים, מתגנב פנימה מעין רקב רגשי.‬
‫אם לא מטפלים בו, הוא עלול להתפשט‬
‫ולזהם את מארחו,‬
‫ובמקרים מסוימים‬
‫זה מוביל להתנהגות אלימה.‬
‫הם: הפחד‬
‫בריח לימון רענן 1.59 דולר טייד‬
‫הידיעה הראשית הבוקר נוגעת למותו של קטין‬
‫בעת שהיה בחזקתה של שוטרת ממשטרת אל-איי.‬
‫דוברי משטרת אל-איי‬
‫סירבו להגיב, וכמוהם גם בני משפחתו של הילד.‬
‫הילד, בניטו אלוורז בן העשר, מת לפני שני לילות‬
‫כשהיה בחזקתה של בלשית מחלק הרצח במשטרת אל-איי, דון ריב.‬
‫בעקבות הכאתו של רודני קינג,‬
‫יש בציבור חשש עמוק מניצול לרעה של כוח‬
‫מצד המשטרה ואי קבלת אחריות.‬
‫אין חום.‬
‫אבל, אימא, עדיין קר לי.‬
‫אתה רוצה לדבר על זה?‬
‫לא יודע.‬
‫אף אחד לא ראה אותו.‬
‫כלומר, הוא בא ישר אליי, ואף אחד לא ראה.‬
‫ראה מה?‬
‫כלומר, הוא בא ישר אליי, בהתחלה לאט,‬
‫אבל אחר כך מהר כל כך.‬
‫כשהסתכלתי בעיניים שלו...‬
‫ראיתי רק...‬
‫שיער אדום.‬
‫- אימא, אני משתגע? - לא. לא, אתה לא משתגע.‬
‫אבל אימא, ואם הוא יחזור?‬
‫הוא לא יחזור.‬
‫לא אניח לו.‬
‫זה בסדר.‬
‫- הלו? - היי, זה קורי.‬
‫ראיתי את החדשות.‬
‫- אני לא... - אני יודע.‬
‫את לא צריכה להגיד.‬
‫אני יודע שלא היית פוגעת בילד.‬
‫את מחזיקה מעמד?‬
‫לא ממש.‬
‫וקל?‬
‫אני מטפלת בו.‬
‫אבל אני פוחדת, קורי.‬
‫אני פוחדת שקורה לו משהו.‬
‫קורה לו משהו? למה את מתכוונת?‬
‫את צריכה שאני אבוא?‬
‫כן. כן, זה ממש יעזור.‬
‫בסדר, אבוא מהר ככל האפשר.‬
‫אפשר להגיד שלום זריז לקל?‬
‫הוא ישן כרגע, אז...‬
‫כבר כמעט צהריים.‬
‫הוא לא מתנהג כרגיל, קורי. אני לא יודעת מה לא בסדר.‬
‫בסדר, בסדר. הבנתי.‬
‫רק תגידי לו שנתראה בקרוב.‬
‫בייבי, אתה רוצה מרק עגבניות?‬
‫אני לא רעב, סבתא.‬
‫את... בסדר?‬
‫הלו?‬
‫אתה מוותר על מרק העגבניות המפורסם שלי.‬
‫תשאירי את המגש. אוכל אחר כך.‬
‫בכל זאת, בייבי.‬
‫הוא יחמם לך את העצמות.‬
‫קורי?‬
‫קורי, אתה נקטע.‬
‫תאכל את המרק המזוין שלך.‬
‫קל?‬
‫בייבי, מה קרה?‬
‫אימא!‬
‫איך שנכנסתי הוא התחיל לצרוח.‬
‫אלוהים, הוא קפוא!‬
‫- המרק יחמם אותך. - אני לא רוצה את המרק המזוין שלך!‬
‫בסדר. אימא, את מוכנה להניח אותו ולהתרחק קצת?‬
‫לא, לא, לא. לא שם.‬
‫טוב, אימא, את מוכנה לקחת את זה למטה?‬
‫אחמם לו כמה שמיכות.‬
‫מה קורה? מה לא בסדר?‬
‫הרגשתי אותו, אבל הוא נשמע כמו סבתא.‬
‫אני אומר את האמת!‬
‫בסדר, בסדר. אני יודעת. אני יודעת.‬
‫אני יודעת. אני יודעת.‬
‫אני יודעת. זה בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫אימא?‬
‫כן, בייבי.‬
‫אחד מאיתנו ימות הלילה.‬
‫הייתי למטה במרתף. יש מישהו בבית.‬
‫תישארי איתו. תנעלי את הדלת.‬
‫...רח' 35 מזרח 12270. פינה דרום מזרחית. בית פרטי.‬
‫לא דולק אור במרפסת ובחוץ.‬
‫תאורת הרחוב הקרובה ביותר היא כ-18 מטרים צפונה.‬
‫...לפריצה בדלת הכניסה.‬
‫הווילונות בסלון... סגורים...‬
‫הווילונות בסלון ובחדר האוכל סגורים.‬
‫יש עובש על התקרה...‬
‫- בייבי, מה קורה? - תישארי בפנים.‬
‫יש שעון בצורת כוכב על הקיר בחדר האוכל.‬
‫נעצר ב-3:17.‬
‫הזכוכית סדוקה.‬
‫יש סימן למאבק?‬
‫...על רצפת הארון בחדר השינה הראשי...‬
‫...אמרה שאני מבוגרת מדי לבובות.‬
‫מה? זה לא נכון.‬
‫כשאני הייתי ילדה, היה לי חבר דמיוני...‬
‫חבר דמיוני...‬
‫אימא?‬
‫הוא בסדר?‬
‫הוא מנמנם.‬
‫את בסדר?‬
‫- מה קורה? - אני לא יודעת.‬
‫אני לא יודעת. אני לא יודעת. אני לא יודעת מה קורה.‬
‫כל הדברים האלה...‬
‫הילד במושב האחורי של המכונית שלי, אני לא יודעת איך זה קרה...‬
‫מה?‬
‫כולם ראו משהו.‬
‫ועכשיו גם קל רואה את זה.‬
‫קודם האישה בבית האומנה...‬
‫ברניס מוט.‬
‫ראיתי את התצלום שלה במשרד שלך.‬
‫אימא.‬
‫אימא, מה קורה? מה את יודעת?‬
‫שמו אדמונד.‬
‫מי זה אדמונד?‬
‫הוא אחיך התאום.‬
‫אבא שלכם נהג לקרוא לכם פריק ופראק.‬
‫הייתם בלתי נפרדים.‬
‫וכשיצאת מהחדר,‬
‫הוא פשוט היה צורח.‬
‫זה היה לנו קשה כל כך.‬
‫וניסינו לפתות אותך באהבה ובצעצועים.‬
‫מי שמע על ילד שלא אוהב צעצועים?‬
‫ביום ההולדת השלישי שלכם, עשינו מסיבה לשניכם.‬
‫ואדמונד בא עם בובת האנדי סמרטוטי שלו.‬
‫רציתי להחליף אותה בבובות שחורות יפות.‬
‫רציתי שאת ואדמונד תאהבו ותכבדו את עצמכם,‬
‫שתדעו שאתם יפים כל כך.‬
‫אבל הוא נתקף בחמת זעם. הוא פשוט קרע את כל הבובות.‬
‫הוא נצמד רק לבובה הלבנה המלוכלכת הזאת.‬
‫הייתי מתוסכלת כל כך.‬
‫לקחתי וזרקתי אותה.‬
‫זרקתי אותה לזבל, והיא חזרה למחרת.‬
‫לקחתי אותך לפארק.‬
‫וויליאם נשאר בבית עם אדמונד.‬
‫ואז הלב שלו...‬
‫זה היום שבו אבא שלך מת.‬
‫באנו הביתה, ואבא שלך שכב על הרצפה.‬
‫ואדמונד החזיק את התרופה שלו.‬
‫הוא שיחק איתה כאילו הייתה צעצוע.‬
‫ניסיתי לא לכעוס עליו,‬
‫אבל כשהסתכלתי עליו, רק את זה ראיתי.‬
‫נעשה קשה יותר להסתדר איתו.‬
‫לא הייתה לי עזרה.‬
‫הייתי לבד.‬
‫לא יכולתי לוותר עלייך בשום פנים ואופן.‬
‫אבל לא יכולתי...‬
‫פשוט לא יכולתי להשאיר אותו.‬
‫הייתי חייבת להחזיר אותו.‬
‫שאלוהים ירחם עליי, נאלצתי להחזיר אותו למקום ההוא.‬
‫ואת פשוט...‬
‫צרחת שיחזור.‬
‫ואני החזקתי אותך והחזקתי אותך לילה אחרי לילה,‬
‫עד שלילה אחד...‬
‫נאלצתי לומר לך‬
‫שאחיך לא היה אמיתי.‬
‫אמרתי לך שהוא היה...‬
‫- חבר דמיוני. - חבר דמיוני.‬
‫חבר דמיוני.‬
‫חבר דמיוני, חבר דמיוני.‬
‫חבר דמיוני.‬
‫- חבר דמיוני. - הלו?‬
‫- זו ריב. - היי, את מחזיקה מעמד?‬
‫אני זקוקה לעזרתך.‬
‫אני צריכה...‬
‫אני צריכה מידע מהיומן של מוט.‬
‫- יש לי אח תאום ששמו אדמונד... - אני יודע.‬
‫ניסיתי לספר לך ביום שנסענו לבית של בני.‬
‫- בדקת אותו? - כן.‬
‫אדמונד גיינז.‬
‫אני צריכה למצוא אותו. יש לך כתובת?‬
‫בסדר.‬
‫אני יודעת...‬
‫אני בטוחה שאמרו לך לא לדבר איתי, אבל אני זקוקה למידע הזה.‬
‫אתה חייב להגיד לי איפה למצוא אותו.‬
‫אני יכול לומר לך איפה הוא קבור.‬
‫הוא מת לפני שנתיים.‬
‫אני מצטער, בלשית.‬
‫לא רציתי להגיד לך את זה כך.‬
‫בלשית?‬
‫בלשית ריב?‬
‫אימא?‬
‫כן, בייבי.‬
‫אני יכול לשאול משהו?‬
‫כן, בטח. מה קורה?‬
‫נהנית להזדיין איתו?‬
‫מה?‬
‫נהנית להזדיין עם רג'י?‬
‫מה?‬
‫בטח יש לו זין טוב, מה?‬
‫בטח יש לו.‬
‫אף פעם לא היית בבית.‬
‫הוא יותר טוב מאבא?‬
‫כן?‬
‫קל, תפסיק.‬
‫כן?‬
‫אימא!‬
‫קל.‬
‫אימא. אימא.‬
‫הוא מנסה להרוג אותי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מחזיקה אותך.‬
‫אני כאן. אני מחזיקה אותך.‬
‫אני מחזיקה אותך.‬
‫אני כאן.‬
‫הלו?‬
‫את'ינה, זו אני.‬
‫קונ-יה?‬
‫סליחה שפיטרתי אותך.‬
‫הגזמתי.‬
‫בואי לחנות, הערב.‬
‫למה?‬
‫מי זה?‬
‫אם את רוצה שהבת היקרה שלך תחיה,‬
‫בואי לחנות.‬
‫אדמונד.‬
‫אדמונד, תניח למשפחה שלי.‬
‫אדמונד?‬
‫הכדורים שלי.‬
‫איך ההרגשה, אימא?‬
‫תפתחי את זה.‬
‫את לא רואה שהוא גוסס?‬
‫בן זונה!‬
‫לא!‬
‫שלחת אותי בחזרה.‬
‫למה? ידעת שהיא תפגע בי.‬
‫- לא? - לא.‬
‫לא ידעתי. אני מצטערת!‬
‫תעני לי!‬
‫אימא.‬
‫אימא! אימא, מה קרה?‬
‫איפה סבתא?‬
‫אימא, מה קרה?‬
‫אימא!‬
‫תרגום כתוביות: הדסה הנדלר‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬