Grunnmuren i livet skapes i barndommen.
Hei. Er dette Edmund Gaines?
Vi klarte å spore opp informasjonen om søsteren din.
Stabilitet.
Hei, jeg heter Dawn.
Jeg er Edmund.
Familiemiddager.
Hun er ikke min virkelige mor.
Jeg tilbrakte de tre første årene av livet
i et fosterhjem med en voldelig psykopat.
Skulle jeg heller etterlatt deg?
De er bæreblokkene til en velformet egostruktur.
Hvis jeg ser deg i nabolaget, arresterer jeg deg.
Ikke kom tilbake hit.
Alt du skrev om, er akkurat det jeg går igjennom nå.
Jeg vet ikke hva som er ekte. Vet ikke hvem jeg er.
Hvis ikke barn føler seg trygge, vil en slags emosjonell råte krype inn.
Ubehandlet kan muggen spre seg
og infisere verten,
og i noen tilfeller
fører det til voldelig oppførsel.
Dagens viktigste sak gjelder dødsfallet til en ungdom
i en LAPD-betjents varetekt.
Talspersoner for LAPD
og barnets familie vil ikke kommentere.
Ti år gamle Benito Alvarez døde for to kvelder siden
i LAPD-drapsetterforsker Dawn Reeves varetekt.
I lys av Rodney King-saken
er det en dyp bekymring for maktmisbruk
i politiavdelingen og mangelen på ansvarlighet.
Ingen feber.
Mamma, jeg fryser fortsatt.
Vil du snakke om det?
Jeg vet ikke.
Ingen så det.
Det kom rett mot meg, og ingen så det.
Så hva da?
Først kom det mot meg sakte,
men så gikk det bare så fort.
Da jeg så det i øynene...
...så jeg bare
rødt hår.
-Mamma, blir jeg gal? -Nei, du blir ikke gal.
Hva om det kommer tilbake?
Det vil det ikke.
Jeg lar det ikke.
Det går bra.
-Hallo? -Hei, det er Corey.
Jeg så nyhetene.
-Jeg gjorde ikke... -Jeg vet det.
Du trenger ikke si det.
Jeg vet du aldri ville skadet ham.
Hvordan går det med deg?
Har hatt det bedre.
Og Kel?
Jeg passer på ham.
Men jeg er redd, Corey.
Jeg er redd noe skjer med ham.
Skjer det med ham? Hva mener du?
Skal jeg komme?
Ja. Det ville vært fint.
Ok, jeg kommer så fort jeg kan.
Kan jeg si hei til Kel?
Han sover nå, så...
Det er midt på dagen.
Han er ikke seg selv, Corey. Jeg vet ikke hva som er galt.
Ok. Jeg hører deg.
Si til ham at jeg kommer snart.
Vil du ha tomatsuppe, kjære?
Jeg er ikke sulten.
Føler du deg... bra?
Hallo?
Du takker nei til min verdenskjente tomatsuppe.
La brettet stå fremme. Jeg spiser senere.
Kom an, kjære.
Det vil varme beinene dine.
Corey?
Jeg hører deg ikke.
Spis den jævla suppen din.
Kel?
Hva er galt, kjære?
Mamma!
Jeg gikk inn, og han begynte å skrike.
Han er iskald!
-Suppen vil varme ham. -Jeg vil ikke ha den jævla suppa.
Ok. Kan du sette det ned og gi ham plass?
Nei. Ikke der.
Ok, mamma, kan du ta den med ned?
Jeg varmer opp tepper til ham.
Hva skjer? Hva er galt?
Jeg kjente ham. Han hørtes ut som bestemor.
Jeg snakker sant.
Ok. Jeg vet det.
Jeg vet det.
Jeg vet det. Det går bra.
Det går bra.
Mamma?
Ja, kjære.
En av oss kommer til å dø i kveld.
Jeg var i kjelleren. Det er noen i huset.
Bli hos ham. Lås døra.
...East 35th Street. Sørøsthjørnet. Enebolig.
Ingen utvendige lys på.
Nærmeste gatelys er omtrent 20 meter nord.
...ved inngangsdøren.
Gardiner trukket for i stuen...
Gardiner trukket for i stuen og spisestuen.
Det er muggsopp i taket...
-Kjære, hva skjer? -Bli der inne.
Det er en stjerneformet klokke på veggen i spisestuen.
Stoppet klokken 03.17.
Glasset er knust.
Tegn på kamp?
...på gulvet i skapet på soverommet...
...sa jeg er for gammel til å leke med dukker.
Hva? Det er ikke sant.
Da jeg var en liten jente, hadde jeg en fantasi...
Fantasivenn...
Mamma?
Er han ok?
Han sover.
Er du ok?
-Hva skjer? -Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Jeg vet ikke hva som skjer.
Alle disse tingene...
Den ungen bak i bilen min, jeg vet ikke hvordan det skjedde...
Hva er det?
Alle så noe.
Og nå ser Kel det også.
Først den kvinnen i fosterhjemmet...
Bernice Mott.
Jeg så bilde av henne på kontoret ditt.
Mamma?
Mamma, hva er det? Hva vet du?
Han heter Edmund.
Hvem er Edmund?
Han er tvillingbroren din.
Faren din pleide å kalle dere Frick og Frack.
Dere var uatskillelige.
Og når du forlot rommet,
bare skrek han.
Det var så vanskelig for oss.
Og vi prøvde å sjarmere dere med kjærlighet og leker.
Hvem har noen gang hørt om et barn som ikke elsker leker?
På treårsdagen deres holdt vi bursdagsfest for dere begge.
Og Edmund kom med denne Raggedy Andy-dukken.
Jeg ville bytte den ut med vakre svarte dukker.
Jeg ville at du og Edmund skulle elske og respektere dere selv
og vite at dere var så vakre.
Men han fikk et raserianfall. Han rev bare dukkene opp.
Han klamret seg til den skitne hvite dukken.
Jeg var så frustrert.
Jeg tok den og kastet den.
Jeg kastet den i søpla, og den var tilbake neste dag.
Og jeg tok deg med til parken.
Og William, han ble hjemme med Edmund.
Og det var da hjertet hans...
Det var dagen faren din døde.
Vi hadde kommet hjem, og faren din lå på gulvet.
Og Edmund holdt på medisinene hans.
Lekte med dem som om det var en leke.
Jeg prøvde å ikke være sint på ham,
men når jeg så på ham, var det alt jeg kunne se.
Han ble vanskeligere å håndtere.
Jeg hadde ingen hjelp.
Jeg var alene.
Jeg kunne aldri gi deg fra meg.
Men jeg kunne ikke...
Jeg kunne bare ikke beholde ham.
Jeg måtte gi ham tilbake.
Herre, vis nåde, jeg måtte gi ham tilbake til det stedet.
Og du bare
ropte etter ham.
Og jeg holdt deg og jeg holdt deg natt etter natt,
til en natt...
...da jeg måtte fortelle deg
at broren din ikke var ekte.
Jeg fortalte deg at han var din
-fantasivenn. -Fantasivenn.
Fantasivenn.
-Fantasivenn. -Hallo?
-Det er Reeve. -Hei, hvordan går det?
Jeg trenger din hjelp.
Jeg trenger...
Jeg trenger informasjon fra det Mott-registeret.
-Jeg har en tvillingbror, Edmund... -Jeg vet det.
Jeg prøvde å si det da vi dro til Benny.
-Har du sjekket ham? -Ja.
Edmund Gaines.
Jeg må finne ham. Har du en adresse?
Greit.
Jeg vet...
Du fikk sikkert beskjed om å ikke snakke med meg, men jeg trenger infoen.
Du må fortelle meg hvor jeg kan finne ham.
Jeg kan si hvor han er gravlagt.
Han døde for to år siden.
Jeg beklager.
Jeg ville ikke si det slik.
Betjent?
Betjent Reeve?
Mamma?
Ja, kjære.
Kan jeg spørre deg om noe?
Ja. Hva skjer?
Likte du å knulle ham?
Hva?
Likte du å knulle Reggie?
Hva?
Han må ha en stor pikk, ikke sant?
Det hadde han nok.
Du var aldri hjemme.
Bedre enn pappa?
Var han?
Kel, bare stopp.
Var han?
Mamma!
Kel.
Mamma.
Han prøver å drepe meg.
Det går bra.
Jeg passer på deg.
Jeg er her. Jeg passer på deg.
Jeg passer på deg.
Jeg er her.
Hallo?
Athena, det er meg.
Kyong-Ah?
Beklager at jeg sparket deg.
Jeg overreagerte.
Kom til butikken i kveld.
Hvorfor?
Hvem er dette?
Hvis du vil at din dyrebare datter skal leve,
så kom til butikken.
Edmund.
Edmund, la familien min være i fred.
Edmund?
Pillene mine.
Hvordan føles det, mamma?
Åpne den.
Ser du ikke at han dør?
Din jævel!
Nei, slutt!
Du sendte meg tilbake.
Du visste at hun ville skade meg.
-Gjorde du ikke? -Nei.
Det gjorde jeg ikke. Beklager!
Svar meg!
Mamma.
Mamma, hva er galt?
Hvor er bestemor?
Mamma, hva er galt?
Mamma!
Tekst: Lotta Bekken
Kreativ leder Heidi Rabbevåg