‫הוא ניסה להרוג אותי.‬
‫יש מישהו בבית.‬
‫הייתי שלוש שנים מהחיים שלי‬
‫בבית אומנה של פסיכופתית מתעללת.‬
‫הוא בבית!‬
‫היי, אני דון.‬
‫אני אדמונד.‬
‫- יש לך אחים? - לא.‬
‫אל תחזור לעולם.‬
‫אני שמח בשבילך.‬
‫- מי זה אדמונד? - הוא אחיך התאום.‬
‫שאלוהים ירחם עליי, נאלצתי להחזיר אותו למקום ההוא.‬
‫אדמונד, תניח למשפחה שלי.‬
‫אחד מאיתנו ימות הלילה.‬
‫אימא, מה קרה?‬
‫אימא!‬
‫מאז שיצאתי מהבית שלך...‬
‫אני רואה רק דם.‬
‫הם מצאו אותו.‬
‫משטרת אל-איי! פתח!‬
‫תתמסר לי, אדמונד.‬
‫אנחנו יודעים שאתה שם. אדמונד גיינז.‬
‫משטרת אל-איי! פתח!‬
‫אשבור את כולם.‬
‫אביא אותה אלינו.‬
‫משטרת אל-איי! פתח!‬
‫פתח את הדלת!‬
‫קדימה! זוזו, זוזו!‬
‫יש לנו הרוג אחד.‬
‫לא יכולתי להציל אותך.‬
‫אלוהים.‬
‫אימא, מה קרה?‬
‫לא אניח לו לפגוע בך. לא אניח לו לפגוע בך, מבטיחה.‬
‫הם: הפחד‬
‫באתי מהר ככל שיכולתי.‬
‫אני מצטער כל כך.‬
‫מצטער כל כך.‬
‫אבא.‬
‫- אתה בבית. - כן.‬
‫לתינוקת שלי‬
‫לתינוק שלי‬
‫תודה.‬
‫אם אתם צריכים משהו, בבקשה תתקשרו...‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אלה ממך או מהחברים שלך במח"ש?‬
‫רציתי לבוא ולהביע צער על אימא שלך.‬
‫יש לך ראיות על אדמונד גיינז?‬
‫דיברתי עם משטרת הוואלי.‬
‫הם אמרו שיהיה להם בשבילי משהו עד הערב.‬
‫למה את מתעניינת בזה?‬
‫תראי, אני מסתכן כשאני משיג לך את המידע הזה.‬
‫אני עדיין עובד על החקירה.‬
‫אם את יודעת משהו...‬
‫שנינו רוצים את אותו הדבר.‬
‫האחיות קוואן היו תאומות.‬
‫- ובני... - בני?‬
‫אימא שלי השאירה אותי והחזירה את אדמונד.‬
‫זה היה הסיפור של בני עם אחיו. אתה זוכר?‬
‫אימא שלי סיפרה לי על אחי ואז היא...‬
‫הוא עשה הכול.‬
‫הוא ניסה ליצור איתי קשר, לספר לי...‬
‫לספר לך מה?‬
‫את הסיפור שלו.‬
‫את הסיפור שלנו.‬
‫כל זה התחיל...‬
‫כל זה התחיל בבית מוט.‬
‫הוא התכוון לקחת אותי לשם, למקום שבו גדלנו.‬
‫אני לא זוכרת כלום.‬
‫אני חייבת לחזור לשם.‬
‫תתרחקי מהמקום הזה.‬
‫אתקשר כשאקבל את התיקים על אחיך.‬
‫רחוב 35 מזרח, 1227. פינה דרום מזרחית. בית פרטי.‬
‫השיחה הגיעה קרוב ל-6:30.‬
‫הקרבן היא מיז ברניס מוט, אם אומנה.‬
‫- מי התקשר? - אחד הילדים. מלקולם, 16.‬
‫- הילדים האחרים? - משרד הרווחה לקח אותם.‬
‫לא דולק אור במרפסת או בחוץ באופן כללי.‬
‫תאורת הרחוב הקרובה ביותר היא כ-18 מטרים צפונה.‬
‫לוח החשמל נשרף.‬
‫אין סימנים לפריצה בדלת הכניסה.‬
‫הווילונות בסלון ובחדר האוכל סגורים.‬
‫יש עובש על התקרה ועל הקיר.‬
‫מה?‬
‫- היה חם ככה כשאתה הגעת הנה? - יותר.‬
‫יש שעון בצורת כוכב על הקיר בחדר האוכל.‬
‫נעצר ב-3:17.‬
‫הזכוכית סדוקה.‬
‫זה סימן למאבק?‬
‫היא מדמיינת דברים,‬
‫חושבת שאחיה המת מתקשר דרך מעשי הרצח.‬
‫אלוהים.‬
‫אמרתי לך שהיא פסיכוטית לגמרי.‬
‫אולי היא רק כואבת את המוות של אימא שלה.‬
‫לא.‬
‫הם תמיד חוזרים לזירות הפשע שלהם.‬
‫דלת הזכוכית בחדר האוכל נופצה.‬
‫הכול מתקשר אליה.‬
‫קודם, אם האומנה שלה, דבר שהיא ניסתה להסתיר,‬
‫ועכשיו האם המאמצת.‬
‫היא רדפה אחרי קרטיס מיינרד ביום שהוא מת.‬
‫היא הייתה לבד עם בני אלוורז כשהוא נרצח.‬
‫והאחיות קוואן היו תאומות.‬
‫יש לה טראומה עם התאום שלה.‬
‫מה?‬
‫חיתולים מלוכלכים,‬
‫צעצועים שבורים,‬
‫סימן מרובע על רצפת הארון בחדר השינה הראשי.‬
‫היה כאן משהו.‬
‫הזיזו אותו.‬
‫בלשית?‬
‫את בסדר?‬
‫כן. כן, כן, אני בסדר גמור.‬
‫אלה היו זיכרונות.‬
‫בן, למה אתה מתכוון? איך הוא נראה?‬
‫זה לא היה...‬
‫זה היה יותר כמו...‬
‫הוא נראה כמו מפלצת.‬
‫כמו...‬
‫אתה לא מאמין לי.‬
‫אני פשוט...‬
‫אני מנסה להבין.‬
‫לא היית כאן. כלומר, אתה לא יודע.‬
‫אני לא חוזר למסע ההופעות.‬
‫אני אישאר כאן איתך. אני מבטיח.‬
‫בוא הנה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫יהיה... יהיה בסדר.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫קיבלתי את ההודעה שלך. איפה זה? אני צריכה לחזור למשפחה.‬
‫את לא יכולה לקחת את זה מפה.‬
‫יפטרו אותי אם ידעו שאני עושה את זה.‬
‫הוא רצח בעבר.‬
‫הוא רצח פעם אחת.‬
‫לפני שהוא התאבד.‬
‫מה את עושה בדיוק?‬
‫מרכיבה פרופיל.‬
‫דון, הוא מת.‬
‫צפית בקלטות?‬
‫אלה רק קלטות אודישן.‬
‫הוא ניסה להיות שחקן.‬
‫הוא בא...‬
‫הוא בא לבית שלי.‬
‫הוא בא לבית שלי לפני שנתיים.‬
‫הוא אמר לך שהוא אחיך?‬
‫לא אפשרתי לו.‬
‫את לא מרגישה לפעמים שאת לא יכולה לנשום?‬
‫כאילו הלב שלך פשוט עומד להיעצר?‬
‫את רוצה לצעוק...‬
‫אבל את יודעת שלא ישמעו אותך.‬
‫בכל לילה, אני לא יכול לישון. אני לא יכול לזוז.‬
‫אני רוצה לצרוח...‬
‫אבל אני לא יכול לשאוף מספיק... מספיק אוויר.‬
‫את לא מרגישה כך, נכון?‬
‫את באמת לא זוכרת מה היא עשתה לנו?‬
‫מה?‬
‫מה היא עשתה לך?‬
‫הארון.‬
‫את לא... את לא זוכרת את הקופסה?‬
‫למה אני היחיד שצריך לחיות עם זה?‬
‫את נורמלית.‬
‫יש לך עבודה.‬
‫משפחה.‬
‫מאז שיצאתי מהבית שלך...‬
‫אני רואה רק דם.‬
‫האיש עם השיער האדום.‬
‫אלוהים.‬
‫אני חייבת לחזור לקל. אני חייבת לחזור ל...‬
‫מקיני.‬
‫לא. שחרר אותה.‬
‫- סליחה? - אין לנו מספיק לעצור אותה.‬
‫בסדר? תן לה לחזור למשפחה שלה.‬
‫יצאת מדעתך?‬
‫מקיני, אתה לא יודע מה אתה עושה.‬
‫אני חייבת לחזור הביתה.‬
‫אל תחשבי על זה אפילו.‬
‫אל תירה. בסדר? אל תירה.‬
‫רדי לרצפה‬
‫- ושימי ידיים מאחורי הגב. - בבקשה.‬
‫רדי‬
‫לרצפה.‬
‫את רואה, זה מה שקורה כשמגייסים בני זונות כמוך למשטרה.‬
‫מנה קטנה של כוח,‬
‫ונדמה לכם שאתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים.‬
‫אתה לא תירה בי.‬
‫לא?‬
‫ראית מה עשיתי ללמאר ווטקינס.‬
‫את חושבת שזה עניין חד פעמי? רדי לרצפה!‬
‫- מקיני, מה עובר עליך? - זה על הזמן שלקח לך.‬
‫אל תתנגדי.‬
‫אל תתנגדי!‬
‫מקיני, תפסיק!‬
‫שחרר אותה.‬
‫שחרר אותה!‬
‫תוריד את הנשק.‬
‫תוריד את הנשק!‬
‫- אל תאמין לו! - זרוק את הנשק!‬
‫דיאז!‬
‫חתיכת חרא קטן.‬
‫לעזאזל, בנאדם.‬
‫מי אתה חושב שאתה?‬
‫דיאז.‬
‫הוא פגע בכתף שלי.‬
‫- המשפחה שלי. - לכי.‬
‫אזעיק תגבורת.‬
‫אני אהיה הבא שישחרר‬
‫הבטחת לי שנהיה רק שנינו, כן‬
‫אני אגש. תישאר כאן.‬
‫העולם של אן ואנדי סמרטוטי הוא מקום נפלא להיות בו‬
‫לומדים לחיות לפי איך שמרגישים ולא רק לפי מה שרואים‬
‫העולם של אן ואנדי סמרטוטי הוא מקום נהדר להתחיל בו‬
‫לומדים להקשיב עם האוזניים וגם עם הלב‬
‫בעולם של אן ואנדי סמרטוטי‬
‫חברים נועדו לליטוף‬
‫מתנות נועדו לשיתוף‬
‫הרבה יותר מהנה כך‬
‫בעולם של אן ואנדי סמרטוטי‬
‫אין בעיה שאי אפשר לפתור‬
‫כולם משתתפים‬
‫וכך דברים נעשים‬
‫בעולם של אן ואנדי סמרטוטי...‬
‫אבא?‬
‫אבא, אתה בסדר?‬
‫אבא?‬
‫אתה פוחד?‬
‫אני כבר מגיעה.‬
‫קל...‬
‫קורי!‬
‫קורי.‬
‫איפה קל?‬
‫אימא!‬
‫קל!‬
‫הגיע הזמן לחזור הביתה, אחותי.‬
‫אימא!‬
‫קל!‬
‫קל, איפה אתה?‬
‫מה זה?‬
‫אימא!‬
‫קל!‬
‫אפשר לקבל את החלום הזה?‬
‫אחזיק אותך חזק‬
‫אפשר לקבל את החלום הזה?‬
‫אני זוכרת את המקום הזה.‬
‫מה אמרתי על כניסה לחדר שלי?‬
‫תחזרו הנה.‬
‫למה אתם תמיד בורחים ממני?‬
‫בואי. אני יודע איפה להתחבא.‬
‫זה בסדר. אנחנו בטוחים כאן.‬
‫לא אתן לה לפגוע בך.‬
‫למה אתם תמיד בורחים ממני?‬
‫אדמונד?‬
‫תחזרו הנה!‬
‫כאן נהגנו להתחבא.‬
‫בגלל זה הכנסת אותה לכאן?‬
‫אני מבינה שזה קשה,‬
‫אבל הם יהיו בידיים טובות.‬
‫אתם שומעים את זה?‬
‫יהיה לכם יותר טוב. אני יודעת.‬
‫פשוט...‬
‫אני לא יכולה.‬
‫אבא שלכם ברח,‬
‫ואני לא בסדר.‬
‫מה שעברתי כילדה...‬
‫לא עזב אותי.‬
‫אני לא יכולה להרשות שמה שקרה לי יקרה לכם.‬
‫מה שאימא שלי עברה.‬
‫מה שכולנו עברנו.‬
‫זה נגמר כאן.‬
‫אני אטפל בהם היטב, מיז אמורי.‬
‫בחיי!‬
‫הכול בסדר.‬
‫אני מחזיקה אתכם.‬
‫אני אוהבת אתכם כל כך.‬
‫תדעו שאימא אוהבת אתכם.‬
‫אל תדאגי, הם יהיו בסדר כאן.‬
‫לא.‬
‫אימא.‬
‫תוציאי אותי!‬
‫תוציאי אותי! אני לא יכולה לנשום!‬
‫אני לא יכולה לנשום! אין פה אוויר. אני...‬
‫אין אוויר.‬
‫היא הלכה. קחי.‬
‫אדמונד.‬
‫עזרת לאחותך? בוא הנה!‬
‫- תוציאי אותי! - לא! תוציאי אותה!‬
‫אני לא יכולה לנשום.‬
‫שלא תעז לעזור לה! אל תדבר איתה!‬
‫- אימא! - קל!‬
‫איפה הבן שלי?‬
‫תגיד לי איפה הוא.‬
‫אני אחסל אותך!‬
‫את תצטרפי אליי.‬
‫אל תילחמי בזה.‬
‫זה הגורל שלנו.‬
‫הייתי חלש והתמסרתי. גם את יכולה.‬
‫נוכל להיות שוב יחד, משפחה.‬
‫הפעם איש לא יפגע בנו.‬
‫- הבן שלי... - תשכחי אותו!‬
‫כמו ששכחת אותי.‬
‫זו לא...‬
‫זו לא אני.‬
‫הם גרמו לי לשכוח אותך.‬
‫מה שקרה לנו לא קרה באשמתך.‬
‫אדמונד, תפסיק, בבקשה.‬
‫הגנת עליי.‬
‫הצלת אותי.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫תקשיב...‬
‫אתה אחי. אני אוהבת אותך.‬
‫את'ינה אמרה לי...‬
‫שהיית החבר הדמיוני שלי.‬
‫אבל זה לא היה נכון.‬
‫אדמונד, היית החבר הכי טוב שלי.‬
‫אדמונד, זה...‬
‫מה שנעשית...‬
‫מה שהתמסרת לו...‬
‫זה לא אתה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אימא!‬
‫קל. קל. קל.‬
‫קל!‬
‫- אתה בסדר? - אימא!‬
‫קל. אלוהים.‬
‫קל.‬
‫זה בסדר. אתה בסדר?‬
‫הוא הלך?‬
‫הוא הלך. הוא הלך.‬
‫הוא הלך.‬
‫הכול בסדר.‬
‫150 - משטרת לוס אנג'לס‬
‫אל תחשבי על זה אפילו.‬
‫אל תירה.‬
‫רדי לרצפה ושימי ידיים מאחורי הגב.‬
‫- בבקשה. - רדי‬
‫לרצפה.‬
‫את רואה, זה מה שקורה כשמגייסים בני זונות כמוך למשטרה.‬
‫מנה קטנה של כוח,‬
‫ואתם עושים מה שאתם רוצים.‬
‫- אתה לא תירה בי. - לא?‬
‫ראית מה עשיתי ללמאר ווטקינס.‬
‫את חושבת שזה עניין חד פעמי? רדי לרצפה!‬
‫- מקיני, מה עובר עליך? - זה על הזמן שלקח לך.‬
‫הבלש דיאז העיד שפעלת מתוך הגנה עצמית,‬
‫ושהוא לא מצא כל ראיה‬
‫לכך שהיית מעורבת בפעילות עבריינית כלשהי.‬
‫לא תוגש נגדך תביעה בגין מותו של בלש מקיני.‬
‫ואנחנו מבטלים את כל האישומים בתיק אלוורז.‬
‫אם זה הכול...‬
‫ריב...‬
‫מקיני התאים לתיאור החשוד,‬
‫איש גדול עם שיער אדום, שחיפשת.‬
‫לפני שלקחת את התג שלי?‬
‫מעשי הרצח ייפסקו, אם זה מה שאתה שואל.‬
‫לאור כל מה שקרה מבחינה ציבורית,‬
‫לא נראה לי שאוכל להציע לך לחזור לתפקידך כבלשית.‬
‫אבל בתוך כמה חודשים, בשקט, אוכל לתת לך עבודה משרדית.‬
‫תוכלי לשמור על ההטבות שלך, על הפנסיה שלך.‬
‫אנחנו אוהבים לדאוג לאנשינו.‬
‫- מה דעתך? - לך תז...‬
‫כעבור חצי שנה‬
‫קל!‬
‫בוא לערוך את השולחן. הארוחה כמעט מוכנה.‬
‫לשלושה. אבא שלך בא.‬
‫- שוב? - כן, שוב. עכשיו תערוך את השולחן.‬
‫מחר יום לימודים.‬
‫- מחר לימודים. - באמת?‬
‫באמת?‬
‫זו הסיבה?‬
‫טוב. תודה.‬
‫מה תעשי?‬
‫תרגום כתוביות: הדסה הנדלר‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬