Tento film je fikce.
Děj i postavy jsou smyšlené.
Tento film neschvaluje násilí. Upozorňujeme na násilné scény.
-Ammu. -Copak?
Vážně se vdáš za souseda, strejdu Raviho?
Ano. Proč?
Máš ho opravdu ráda?
Asi jo.
Proč ho máš ráda?
Nevím.
Tak proč si ho bereš?
Proč se ptáš?
Chceš si ho vzít ty?
Já? Fuj!
Fuj?
Bojím se ho. Bože!
Proč se ho bojíš? Udělal ti něco?
Ne.
Ale bojím se ho.
Je hrozně velký.
Když si hrajeme u jeho motorky,
zírá na nás.
Všichni se vyděsíme a utečeme.
Ty se nebojíš, Ammu?
Sama jsi pěkná rošťačka!
Každý se bojí tebe.
Čeho by ses bála?
-Ammu. -Ne, Ammu.
Co to děláš?
Pomačkala sis sárí.
Jsi snad dítě?
Všichni čekají.
A ty si hraješ.
-Pojď. -Mami.
Co?
Je všechno v pořádku?
Všechno je dokonalé.
Tak pojď.
Posaď se sem. V klidu.
Nebuď tak upjatá.
Copak, Ammu?
Copak se vidíme poprvé?
Buď přirozená.
Nedávno se dala do křížku s chlápkem od cisterny.
Říkal jsem si, že má kuráž.
Teď vypadá tak nevinně.
Je to vůbec stejná holka?
Nepochybně. Je to ona.
Oni tě hodnotí.
S tím je konec.
Teď bude tvou snachou. Poslušnost jí prospěje.
Takovou dobu jsme sousedé.
Mohli se do sebe rovnou zamilovat a ušetřit nám starosti.
-Jo. -Má naši výchovu.
To je pravda.
Děti nám dělají čest.
Ammu, pokukuje po tobě.
Já vím.
Ammu, postav se vedle Raviho.
Ať vidíme, jak vám to spolu sluší.
-Běž, Ravi. -Tati.
-Jen běž. -Běž.
Co se děje?
Čemu se směješ?
Ammu.
V kolik musíš být na stanici?
V sedm ráno.
První den musím přijít včas.
Nasnídej se a běž.
Dobrá.
A co oběd? Přijdeš domů?
Nemůžu.
Aspoň ze začátku ne.
To zvládnu. Třeba je tam restaurace.
Bude ti samotné dobře?
Ne. Proč mi to připomínáš?
Bojím se už teď.
Ještě nikdy jsem sama nebyla.
Čeho se bojíš?
Na ženu inspektora si nikdo netroufne.
A když ano, co udělá inspektor?
Roztrhám ho na kusy.
Můj manžel je hrdina.
Tři viditelní lvi jsou spravedlnost, morálka a čest.
Čtvrtý neviditelný lev je tenhle policajt.
Výborné.
Co bys chtěla?
-Odříkávat? -Ne.
Když jsme teď svoji, chtěl bych ti dát dárek.
Řekni mi, co bys chtěla.
Máš týden na rozmyšlenou.
Promiň, už vím.
Dala jsem svůj šicí stroj mámě.
Chtěla bych nový.
Myslel jsem plyšáka, čokoládu nebo sárí.
Stroj bude drahý.
Víš to jistě?
Myslíš, že jsem dítě a stačí mi hračky a šidítka?
Jistě.
-Copak nejsi? -Rozhodně ne.
Ale proč šicí stroj?
Abych mohla vydělávat.
To tedy ne.
Kdo nechá ženu vydělávat, není chlap.
Proč? Máš s tím problém?
Nevadilo by mi, kdybys jen lenošila.
Ale slíbil jsem vašim, že se o tebe postarám.
Jako ideální manžel ti musím plnit všechna přání.
Splníš mi všechna přání?
Káva.
-Tady ne. -Co se stalo?
-Chceš ještě? -Stačí.
-Nádhera. -Líbí?
Líbí.
Tohle jsem našel v koupelně.
Není to tvoje?
Není.
Není?
-A co jsi udělala? -Jak jsem řekla.
To je Linny, naše sousedka.
-Učitelka. -Dobrý den.
Nový inspektor Ravindranath.
O čem ses bavila s mou mámou?
Nudí se a chtějí vědět, kdy hodláme mít dítě.
Oni se nudí, a co ty?
Co ty?
Ještě jsem neviděl, aby někdo někomu nosil oběd.
Vaše žena vás má moc ráda, pane.
Bože.
Zaklepejte to.
Paní, dárek od vašeho manžela.
-Miluju tě. -Prosím?
Miluju tě.
-Nenadálá inspekce? -Ano, pane.
Vrchní velitel zase dělal nečekanou inspekci.
Inspektor nebyl na stanici.
Zbrojnice nebyla zamčená, v protokolech byl nepořádek
a někteří muži nebyli hladce oholeni.
Na inspektora si počkal, aby ho mohl degradovat osobně.
Nakonec poslal pět policajtů
bez milosti domů.
-Kde se to stalo, pane? -Mlč.
Podívejte se, v jakém je dcera stavu.
-Pane. -Pane.
-Posaďte se. -O co jde?
Sexuální obtěžování. Sepisujeme oznámení.
Posaďte se a pokračujte.
-Iqbale, pane. -Pane.
Podívejte, co udělali mé dceři.
Kdybyste si ji hlídala,
nebyly byste teď tady.
Pláčem už nic nespravíte.
Co jsem měla dělat?
Celé dny pracuju, domů chodím v noci.
Její otec je k ničemu.
Co jsem měla dělat?
I policie má své meze.
Je nás tu jen deset.
Nemůžeme hlídat každou uličku. Máte si na dítě dávat pozor.
Mansoore!
Přišly sem pro pomoc.
Kdo jim pomůže, když ne my?
Já jen...
Chránit je je naše povinnost.
Nejen je, ale všechny ženy.
Nechtěl jsem...
Neplačte, paní.
Já je rozhodně dostanu.
A postarám se,
aby se to nestalo nikomu dalšímu.
To by stačilo.
Podívejte,
nemusíte se stydět.
Stydět se musí provinilci.
Ne vy.
Tak.
Běžte domů.
Děkuji, pane.
-Pardon, pane. -To nic.
-Pane Iqbale. -Pane?
Potřebujeme pomocníky. Vyhlaste dobrovolnický program.
Sežeňte dobrovolníky.
Ať hlídkují.
Když objeví něco podezřelého, ať nás informují.
-Dobrá, pane. -Potřebujeme víc očí a uší.
Něco jako program Suraksha Mitra v Karnatace?
-Ano. -Dobrá.
Když zapojíme veřejnost, bezpečnost se zlepší.
-Ano, pane. -Budeme dobře informováni.
Ať se o tom dozví všichni.
Potřebujeme dobrovolníka z každé ulice.
Výborný nápad.
Ale musí to schválit vrchní velitel.
Tak s tím tedy promluvím.
-Dobrá. -Měl by to oznámit on.
-Souhlas? -Ano.
Ano, pane.
-Krásný, Ammu. -Že?
Nejnovější model. Za 10 000 rupií.
Manžel tě má hodně rád.
-Ano. -To je dobře.
Po dlouhé době...
jsem mu včera řekla, že ho miluju.
To je krásné.
-To je on? -Ano.
-Haló, já jen... -Kde sakra jsi?
-Prosím? -Už byla jedna hodina.
Kde jsi?
-Doma. -Doma?
-Co děláš? -Jen...
Víš, že čekám na oběd?
Oběd?
Ano. Přineseš mi ho, nebo ne?
Vařila jsem později.
Hned vyrážím.
Haló.
Řekni mi pravdu.
Prosím.
Vařila jsi později?
Nebo jsi zapomněla?
Nebo sis myslela, že nosit mi oběd není tvoje starost?
Ammu, podívej.
Tohle je policejní stanice a já jsem policista.
Poznám, když lžeš.
Nevěděla jsem, že ti mám dnes přinést oběd.
Co je, Ravi?
Nepotřebuju tvoje milodary.
Díky za snahu.
Já to tak nemyslela, Ravi.
Prosím, Ravi, najez se.
-Už se nikdy neopozdím. -Řekl jsem to jasně.
Už tě nebudu obtěžovat.
Postarám se o sebe sám.
Mrzí mě, že jsem obtěžoval.
Ravi, promiň.
-Já ne... -Mám spoustu práce.
Na rozdíl od tebe.
Jestli můžeš,
deset minut poseď a pak jdi.
Kdybys odešla hned, lidi by měli řeči.
Proč to říkáš, Ravi?
Prosím, Ravi, jez.
-Jez, Ravi, prosím. -Ammu.
Ravi.
-Ravi. -Sathyo!
Ano, pane.
-Zařiď paní odvoz. -Dobrá, pane.
Jak bylo v práci?
Dej si večeři.
Nemám hlad. Dej si ty.
Dobrou noc.
-Necháš mě spát? -Nenechám.
Nevydržíš den bez sexu?
-Dobrý den. -Dobrý den.
-Nesu mu oběd. -Račte dál.
Suraksha Mitra.
Nabereme dobrovolníky z řad veřejnosti
na nepřetržitý dozor.
Budou nás informovat.
Problémy budeme řešit my.
Program bude zaveden na všech stanicích pod mým velením.
Očekávám pokles zločinnosti.
Autorem nápadu je inspektor Ravindranath.
Jedna z nadějí našeho sboru.
Program Suraksha Mitra bude brzy uveden do praxe.
Jsme na vás hrdí, pane.
-Výborně, pane. -Ano, pane.
Pane, to musíte zapít.
-Ano, pane. -Ano.
-Ne. -Kvůli nám.
-Copak, pane? -Po takové době můžete.
Moc to neřešte.
-Musíte se napít. -Jen dnes.
-Prosím. -Dejte si.
Co na to paní? Můžu pít?
Proč já?
Projednou mu to dovolte.
Prosím, dovolte mu to.
Proč bych mu bránila?
-Paní souhlasí. -Ano.
-Paní souhlasila. -Ano.
-Tak ať pije. -Ano.
-Tak mi nalejte. -Výborně.
-Rychle! -Namíchej to.
Tak do toho!
Na zdraví!
Pane Iqbale, začněte.
Pane Iqbale, to je klasika!
Výborně, pane. Další sloku.
-Pardon. -Ano, pane?
Musím něco říct, Iqbale.
Nareshi, nemáš tušení, jaké máš štěstí.
Tvá žena tě tolik miluje.
To je romantika!
Bůh ti dal dobrou ženu.
Za tvůj čestný život
tě Bůh odměnil dobrou ženou.
Pane.
Ale já nejsem požehnaný.
Odpusť mi, Bože. Jsem hříšník.
-Jakže, pane? -Jak to myslíte?
Cože, pane?
To snad ne, pane.
Paní vám celý měsíc nosí oběd.
Moc vás miluje, pane.
Ano, pane.
-Máte štěstí. -Je to tak.
Iqbale, kdybys jen věděl.
Jednou oběd přinesla.
Další den zapomněla.
Jak to, paní?
Zavolal jsem jí a bezostyšně škemral o jídlo.
Nechte toho, pane. Je to milá žena.
Vy mi nevěříte. Přísahám.
Jsem jí úplně fuk.
Celý den jen šije na stroji.
A mé srdce trpí.
Kdepak, pane.
Chtíč vydrží týden, láska měsíc.
Pak už se dá toužit jen po smrti.
A je to tu zas.
To je slejvák, co?
Co se stalo?
Proč jsi smutná?
Ty nevíš?
Proč jsi mě přede všemi urážel?
Bylo mi hrozně.
Dělal jsem si legraci. Neber to vážně.
To nebylo vtipné.
Myslím na tebe dnem i nocí.
-Vždyť to víš. -Opravdu?
Myslíš, že jsi nejvíc milující žena na světě?
Tak jsem to nemyslela.
Jen nepřehlížej mou snahu.
Zvlášť před kolegy.
Co si o mně musí myslet!
Záleží na tom vůbec?
Jak to můžeš říct?
Tobě na tom nezáleží?
Tobě to nevadí?
Jak chceš.
Neptám se tě, jestli víš, kdy každý den obědvám já.
Víš to?
Přemýšlej o tom.
Jdeš se mnou, nebo ne?
Napřed odpověz.
Pomyslel jsi někdy na mě?
Napadlo tě někdy, jestli jsem jedla já?
S kým jiným o tom mám mluvit?
Jak chceš. Jdi si domů pěšky.
Ravi!
Zaplať jízdné.
-Hej! -Pane!
-Přijď si pro to na stanici. -Dobrá, pane.
Doufám, že ses poučila.
Jestli budeš mlít nesmysly,
nepustím tě domů.
Příště už bych se nevrátila. A to myslím vážně.
Promiň.
To jsem neměl dělat.
Naštval jsem se, když jsi se mnou nechtěla jet.
Já bez tebe nemůžu žít.
To bych nevydržel.
Napadlo tě to někdy?
Neovládl jsem se.
Obvykle takový nejsem.
Jsem citlivý člověk.
To ne.
Ušpinil jsem ti šaty.
Promiň.
Čekala jsi na auto dlouho?
Nemáš hlad? Dáš si dosu?
Běž se převléct, udělám ti dosu.
Sakra.
To jsem tomu dal, co?
Já to uklidím, běž.
Copak to je, zeti?
Vím, že jste si na svatbu musel půjčit.
Rád bych trochu pomohl.
Ne, zeti. To není správné.
Říkejte mi Ravi, teto.
Budu pořád stejný.
Nemusíte mi vykat.
Stejně bych pomohl i svým rodičům.
Ammu, řekni jim, ať si to vezmou.
Vezmi si to, tati.
Díky, zeti.
-Teto. -Ravi.
Zajdu na trh pro ryby.
Uděláme si slavnostní oběd.
-Dobrá. -Hned se vrátím.
Ammu, co se stalo?
Proč pláčeš?
Co se děje, Ammu?
Řekni to mámě.
-Nějaký problém? -Mami.
Proč jste mě provdali tak brzy?
Brzy?
Je ti 25.
Kdybychom čekali dál, byla by z tebe stará panna.
Proč nemůžu bydlet u vás?
Nemůžu vás ani navštívit, kdy chci.
Takový je život.
Takový život se mi nelíbí.
Chci žít s vámi.
Vůbec jste tu svatbu neměli domlouvat.
No tak, Ammu.
Pardon, vyklouzl mi.
Proč uklízíte? Nechte to na mně.
To nic. Jsem zvyklý.
Zlobíš se na mě?
-Ne. -Ale ano. Co se stalo?
Víš, že rád jím na gauči.
-Ano. -Proč jsi jim to neřekla?
Chtějí jíst s tebou.
Tak jsem jim to neřekla.
-Stalo se to jen jednou, ne? -Na mě nikdo nemyslí.
Je to můj dům, nebo jejich?
Proč to zbytečně komplikuješ?
Ravi, počkej.
-Co se stalo? -Už tady nevydržím.
-Je tu moc řečí. -Ravi.
Poslouchej, Ravi.
Nechoď. Není to hezké. Prosím.
Ravi.
Nechoď, Ravi.
Co řeknu rodičům?
Jsou tady poprvé.
Ať odejdou v klidu a věří, že jsem šťastná.
-Nechoď... -Ty nejsi šťastná?
Jestli nejsi šťastná,
táhni z domu.
Můžeš jít s nimi.
Až se vrátím, ať tu nikdo není.
Ravi, poslouchej.
Ammu!
Ammu, poslouchej mě.
Ammu, poslouchej.
Poslouchej.
Promiň.
Poslouchej. To nebylo schválně.
Chápu, že se zlobíš.
Neudělal jsem to schválně.
Naštvala jsi mě a vzala mi klíčky.
Promiň.
Ammu, prosím.
Víš, jak moc tě miluju.
Jak si myslí i vaši,
musíme být šťastní.
Tak pojď, Ammu.
Ammu, miluju tě. Promiň.
Ammu, promiň.
Ammu, promiň. Miluju tě.
Ammu, promiň.
Promiň.
Dobrá.
V pořádku?
-Ravi! -Ano?
Půjdeme do chrámu?
Ještě zmrzlinu, a půjdeme.
Pojďme.
Neboj se.
Usmívej se.
Před 12 lety jsem tu řešil případ.
-Aha. -S poručíkem?
-Tady? -Ano.
Kalpano.
Jdeme si umýt nohy, vy běžte dál.
Pojď.
Ammu, podívej.
Krásné, ne?
Když vás takhle vidím,
jsem nepopsatelně šťastná.
Měla jsem obavy,
jak se ti asi daří
a jestli se o tebe hezky stará.
Tenkrát byla voda čistá.
Ale on překonává moje očekávání.
Udeřil mě.
Udeřil mě, mami.
Proč? Co jsi provedla?
Proč myslíš, že za to můžu já?
Je to dobrý člověk.
-Kdybys neudělala chybu... -No a?
Kdybych udělala chybu, tak to nevadí?
Tak jsem to nemyslela, Ammu.
Nehádej se se mnou.
Co ti na to mám říct?
Nevím, co v takovou chvíli říkávají matky dcerám.
Řeknu ti, co mi řekla máma,
když mě uhodil tvůj otec.
Táta tě bil?
Jen jednou.
Ale bylo mi hrozně.
Pak mi máma řekla,
že manželé manželky bijí.
„Nejsi první.
„Ani poslední.
„Tak to zkrátka chodí.
„Mužský se rozčílí,
„protože pracuje.
„Řeší tisíc problémů.
„Jak si má ulevit?
„Vybije se na nás.
„Když chceš lásku muže,
„musíš snášet i bolest.
„Narozením dítěte se vše vyřeší.“
To mi řekla máma.
A jak řekla, po porodu problémy zmizely.
Ale stejně mi to neřekla správně.
A jak je to správně?
Muž by na svoji ženu neměl vztáhnout ruku.
Když to udělá,
žena by s ním neměla dál žít.
Co mám dělat, mami?
Ammu.
Dělej, co chceš.
Jinak budeš jednou
vyprávět své dceři, že ti máma špatně poradila.
Ahoj, Ammu a Ravi.
Ammu, pojďme dovnitř.
Ammu.
Řekl jsem, že ty složky přinesu.
Proč na mě tlačíte?
Budu tam mezi osmou a půl devátou.
Vrchní velitel už je pryč?
Dobrá, jsem na cestě.
Rychle.
-Musím okamžitě jít. -Dobrá.
Nehýbej se, ať tě to nepíchne.
Něco se tu pálí.
To ne.
Míchej.
To je moje práce?
Mám jen dvě ruce.
Ty mrcho.
Copak neumíš vůbec nic?
Zase budeš brečet?
Děláš chyby a viníš mě.
A pak zvítězíš slzami.
A já jsem ten grázl.
Jsi potvora.
To bude výchovou.
Dej si pozor na jazyk.
Zase se něco pálí.
Jsi blázen?
Měl bych zbít sebe, že jsem si tě vzal.
Huso.
Ať tu nejsi, až se vrátím.
Jestli tě ještě uvidím, nikdo tě nezachrání.
Paní.
Pane!
Slzy k ničemu nevedou.
Postavte se k problému čelem.
Nebo žijte jako zbabělec.
Jiná možnost není.
Haló, pane!
Na nic jsem se neptala. Hleďte si svého.
Zrovna jsem v nejlepším.
Sedím tady celé dny
a žebrám.
Co o mně víte?
Co bych věděl? Snubní náhrdelník.
Modřiny ve tváři.
Slzy v očích a taška v ruce.
Řešíte, zda opustit manžela.
Je to tak?
Takových žen je spousta.
A vy jim všem radíte?
Nemám lidi rád.
Mám rád jen psy.
Stejně jako mě
je lidi nemají rádi, a nemají kam jít.
Štěňata
se ztratí nebo zraní,
a když je na ně někdo hodný, štěkají a koušou.
Pane. Ne proto, aby se chlubila svou silou.
Mají strach.
Je jen jeden způsob, jak je strachu zbavit.
Jaký?
Máte peníze?
Myslela jsem, že něco řeknete,
ale vy jíte biryani.
Nemůžu vám radit, co už víte.
A co vím?
Nevím nic.
Ani nevím, co jsem provedla, že mě bije.
Znám jen jedno.
Být zbitá a bezostyšně plakat.
Co je to za život?
Vidíte to?
I když nejsem vinna,
trápím sama sebe.
Proč jsem takhle dopadla?
Proč se na mě zlobí?
Proč mě bije?
Co jsem provedla? Netuším.
On není zlý.
Není to žádný ďábel.
Dobře se o mě stará.
Nepochybně mě miluje.
Ale často,
když ho něco nepříjemného rozruší,
se chová takhle.
Kdyby neohořely ty papíry,
neudeřil by mě.
Není to jen jeho vina.
Ale já nemám klid v duši.
Není to každý den.
Někdy se máme dobře.
Vůbec se nehádáme.
Vlastně jde každý den hladce.
Jen občas se semele tohle.
Kvůli občasným hádkám
nemá cenu ukončovat vztah, ne?
Určitě?
Asi ano.
Když ho po tom všem budu milovat
a lépe mu rozumět,
nezmění se?
Musím ho milovat tolik, aby mi neubližoval.
Potřebuju ho přimět, aby mě miloval.
Co vy na to?
Co se stalo?
Takhle to končit nemělo.
-Prosím? -Biryani.
Přineste mi příště biryani, ať se najím.
Bůh vám žehnej.
Chtěla jsi mě opustit?
Ano, chtěla.
Ale nešlo to.
Proč?
Ty jsi můj svět.
Já vím.
Nikdy tě nemůžu opustit.
Já vím.
Budu s tebou věčně.
Jsi moje duše.
Co to máš na sobě? Jdeme na úřední pracoviště.
Na koho chceš dělat dojem?
O nic nejde. Chci se podívat na film
se sousedkou, tetou Sudhou.
Kdo mi donese oběd?
Není to potřeba.
-Jen protentokrát? -Ty nerozumíš?
Není to potřeba.
Dejte si cukrátko. Žena je těhotná.
Opravdu?
Já teď nechci mít děti.
Ale on mě nechápe, paní doktorko.
V tom případě berte prášky.
Ale když zůstanete tiše, moc si tím nepomůžete.
To ne, doktorko.
Mezi námi se to srovná. Věřím tomu.
Mohla byste pro mě něco udělat?
Intimní styk v jiných dnech nemá žádné následky.
Chcete-li počít, potřebujete intimní styk mezi 11. a 13. dnem cyklu.
-Ahoj, Linny. -To je naše Suraksha Mitra.
Bude každý večer hlídkovat a hlásit policii podezřelou činnost.
Jsi šťastná, Ammu?
Dobře se o mě stará.
Nedělej si starosti, mami.
Ammu.
Rozumíte?
Ano, paní doktorko.
Jsem těhotná.
Ale jak to?
Ammu, antikoncepce zvyšuje hladinu progesteronu,
ale vaše hladina je přirozená.
Ale já jsem prášky nevynechala.
Možná...
manžel věděl, že je berete,
a za něco vám je vyměnil.
Kéž bych měla dobrou zprávu, Ravi.
Ale neměla měsíčky.
To může způsobit cysta ve vaječníku,
hormonální nerovnováha nebo stres.
Ammu není těhotná.
Jsem si tím jista.
Ravi, ještě jedna věc.
Je velmi slabá.
Přát si dítě nestačí.
Dobře se o ženu starejte.
Musíte se o ni dobře starat.
Rozumíte?
-Co je? -Pane.
Slyšela jsem ženský křik.
Znělo to, jako by ji někdo bil.
Nevím jistě, odkud to bylo.
Mám teď pracovat bez spánku?
Nerada ruším. Nezlobte se.
-Zavolej Sathye. -Dobrá, pane.
Linny, počkej.
Asi jsem to taky zaslechl.
Ano?
Zkusíme to takhle.
Sathya ti pomůže.
Obejděte domy a vyšetřujte.
Dobrá, pane. Děkuji.
-Dobrá. -Nezlobte se, pane.
-V pořádku. -Dobrou noc!
Co je? Zalez.
Nezjistili jsme, kdo to v noci křičel, Ammu.
Klepali jsme na všechny dveře.
Ptali jsme se všech na všechno, ale k ničemu to nebylo.
Myslela jsem, že ji najdeme.
Ženy takové věci tají.
Proč? Šly jsme jí na pomoc.
Setkala jsem se s tím.
Nikdy nepřiznají, že je muž týrá.
Budou ho naopak bránit.
To jsou hloupé ženy.
Já to nechápu.
Na jejich místě bys chápala.
Je čas oběda.
Půjdeš se námi na stanici?
Ne.
-Tak já jdu, Ammu. -Dobrá, paní.
Počkejte!
Na jedny dveře jste neklepaly.
Mluvit o tom s někým
je mi trapné.
Pohrdám sama sebou.
Ať mi udělá cokoli,
vydržím to.
Třeba se to změní s dítětem.
Někdy cítím naději.
Ale co když se nezmění?
Brala jsem prášky bez jeho vědomí.
Ale já ho nepřechytračím.
Nevím, co s tím dítětem.
Mám si ho nechat, nebo ne?
Ale to bych měla rozhodnout já.
A ne on.
Ani nikdo jiný.
Jak mi to mohl udělat?
Copak má právo na moje tělo?
Jakým právem to udělal?
Vzala jsem si někoho takového?
Proto si mě bral on?
Přišly jsme pro radu.
Není jiná možnost než podat oznámení veliteli Reddymu.
Co je? Zákon platí pro všechny.
Nechci podávat oznámení.
Někam odejdu.
Běžte si. Ale nenechte to být.
Takovou kuráž nemám.
To nedokážu.
Potřebujeme důvod k žádosti o rozvod.
To je celé.
Nedokážu to.
Neboj se, jsme s tebou.
Ammu, buďte statečná.
Nebojte se.
Dobrá, ale velitel má jednání.
-Pojďte. -Kam?
Pan Ravi sem chodí každý den.
Když vás tady uvidí...
Copak, Ammu?
To neděláš správně.
Chodím sem každý den.
Přesto jsi podala oznámení veliteli.
Co si o mně budou myslet?
To jsi neměla dělat, Ammu.
Posaď se.
Slečno Sathyo, posaďte se.
Co máš za problém, Ammu?
Nemáš mě ráda. To vím.
Ale taková nenávist?
-Pane. -Slečno Sathyo.
Prosím nezasahujte.
Je to osobní.
Bít dámu není osobní, pane.
Bít?
Já jsem tě bil?
To jim tvrdíš?
Slečno Sathyo, znáte mě déle než rok.
Vztáhl bych na ni ruku?
Myslíte si to?
Nedorozumění jsou ve vztahu běžná.
Ale nafukovat je
a chodit s nimi za velitelem...
Už chápete?
Není duševně zdravá.
Nevěříte mi?
Ammu, biju tě?
Všichni se dívají. Řekni, Ammu.
Biju tě?
Stačí to, slečno Sathyo?
Ammu, jdeme.
Co děláš, Ammu?
Uklízím.
Je tu plno prachu a odpadků.
Dřív to tak nebylo.
Zanedbala jsem úklid a takhle to dopadlo.
A nejde jen o dům.
Ani o sebe se nestarám.
Jsem teď nestydatá.
Možná proto, když se mě ptal přede všemi...
Byla jsem bezmocná.
Ale nenechám to tak.
Nemůžu čekat, až mi pomůžou jiní.
Jestli se něco dá dělat, musím to udělat sama.
A co se dá dělat?
Napřed uklidím, pak se zamyslím nad ním.
-Co? -Musím mu dát za vyučenou.
Musím ukázat světu, co je zač.
Nejen kvůli sobě.
Nesmí už bít nikoho.
Pak se mu podívám do očí a odejdu.
Nikdy se nevrátím.
Ale jak, Ammu? Promarnily jsme jedinou šanci.
Nevím, ale musí se to stát.
Musí to nějak jít.
Nějak...
Proč na její svatbu tak spěchat?
Když jsem ji viděl naposled, byla mladičká.
Holčička moje.
Jak se tvářila, když mě vedli.
To si pamatuju.
Možná se tváří pořád stejně.
Chtěla by mě na svatbě?
Proč by měla? Ztropíte tam scénu.
Na svatbu své sestry musím.
Je to poslední šance.
Nejdřív chci vidět sestru.
Klid, jsi venku chvíli.
Navštívíme ji večer.
Ne, hned teď.
Ty mě neposloucháš.
Strejdo, naše fotka z dětství.
-Geetha je tu. -Půjdeme, jen co ji uvidím.
Tak ses podíval? Jsi spokojený?
Velmi spokojený, strejdo.
Vyrostla. Vypadá jako naše máma.
Musíme na stanici.
-Předmět stížnosti? -Rodinné problémy.
-Poměr? -Synovec, pane.
-Dobrá. -Jméno...
-Jste jeho zákonný zástupce? -Ano, pane.
-Znáte podmínky propuštění? -Ano, pane.
Musí se tu denně hlásit
-a podepsat výkaz. -Dobrá, pane.
-Rybí kari? -Prosím?
Je to rybí kari?
Máma mi ho vařila, když jsem byl malý.
Táta nosíval čerstvé ryby z potoka.
Nasekala je nadrobno, osolila a opepřila.
Přidávala mi tam třtinový cukr.
Mňam!
Taková dobrota!
Běž nachystat oběd. Přijdu za chvíli.
Ty moc mluvíš.
Prý jsi hvězda věznice.
Bachař si tě pochvaloval.
Pan Rao? Zlatý člověk, pane.
Tvoje triky z kriminálu tady nefungují.
Tady vládnu já.
Když budeš dělat chytrého,
nechám tě zavřít.
Podle podmínek věznice
musíš každé ráno a večer podepsat výkaz.
Jestli jedinkrát vynecháš, propuštění ti zruším.
Stačí dva podpisy denně?
Podepíšu se třeba stokrát.
-Můžu se podepsat a jít? -Počkat.
Kam ten spěch?
-Máš něco domluveného? -Ne, pane.
Něco ti řeknu.
Je to taková nepříjemnost.
-Pane? -Ucpaly se nám záchody.
Klukům se to nepodařilo opravit.
Mohl bys...
Není to nic velkého, za chvíli máš hotovo.
Jestli nechceš, nemusíš.
Není problém, pane. Udělám to.
-Všechno prohledat! -Najít bouchačku, jinak přijdu o práci.
Podívej se tamhle.
Počkat!
Pane.
Prohlédni ty regály.
-Co je, pane? -Běž.
Pane.
Kdes ji vzal?
-Našel jsem ji. -Našel, nebo ukradl?
Proč bych ji kradl?
Je po mámě?
Měl jsi ho celou dobu?
Ne.
Nic od něj nechci.
I když je po mámě.
Geetho.
Připouštím, že to byl zločin.
Odpusť mi.
Jinak umřu.
Tak umři.
Kdyby na mě myslel, nezabíjel by je.
Jestli mi sestra odpustí...
Jsi slepej?
-Ne, nechme toho. -Pardon.
Zbláznili jste se? Je podmínečně propuštěný.
-Trouba Prabhu nepodepsal výkaz. -No a?
Jestli se nevrátí,
máme průšvih.
Hlavně pan Ravi.
Dobrý den. Co se stalo?
Co když spáchá další vraždu?
Je tady, pane!
Ušetřte mě.
Kde jsi sakra byl?
Pane, odpusťte mu.
Už se to nestane.
Ještě jednou,
a zavřu ho navěky!
Pod stolem, kartotéku,
zaprášené stropy a záchody.
Co se stalo, Ammu?
-Bojíš se? -Ne.
Bojí se jako děcko.
Dej si se mnou.
Vezmu si to, protože je to po mámě.
Ale nikdy ti neodpustím.
Hej!
Všichni poslouchejte.
Sestra mi odpustila.
Dnes budeme slavit.
Pijte, já to platím.
Hele.
Mám dobrou náladu, takže tě ušetřím.
Poděkuj mé sestře.
Tak ji za mnou pošli.
Pánové.
Myslel jsem, že jste schopní muži.
Ale jste banda ufňukaných školáků.
Tolik výprasků, a nezměnil ses?
Nemáš kouska studu!
Pane.
Před deseti lety
bych vás na sebe nenechal sáhnout.
Ale vy jste lišák.
Moudře si vybíráte slabší kusy.
Vybíráte si k bití ty správné.
Nemám pravdu, paní?
Nemám pravdu, slečno Sathyo?
-Diwakare! -Pane!
Ten se nepolepší. Vezmi si psací podložku.
-Piš, co ti řeknu! -Ano, pane.
„Vážený pane! Věc.
„Dvojnásobný vrah Prabhu.
„Žádost o zrušení propuštění.“
Pane, prosím, to ne.
„Přes opakovaná varování...“
Prosím, ne, pane.
„...Prabhu porušil zákon, zbil dva muže
„a způsobil jim vážná zranění.“
Brácho.
-Stáhni oznámení. -„Oběti jsou v kritickém stavu.“
-Na kolenou prosím. -„Protokol je řádně sepsán.“
Iqbale, prosím.
Na mě nedá.
Běž ho poprosit.
„Žádám zrušení podmínečného propuštění...“
My s tím nehneme, Prabhu. Musíš za ním.
„...a provedení patřičných opatření.“
Pane, promiňte mi.
Musím na svatbu.
„S pozdravem S. Ravindranath...“
-Sestře. -„...okrskový inspektor,
„stanice Maharanipalli.“
Pane, odpusťte mi.
-Pusťte mě. -Zmiz!
Musím sestře na svatbu.
Prosím, pane.
Říkal jsi, že před deseti lety...
Tady je žádost o zrušení podmínky.
-Pane! -Jdu ji odfaxovat do věznice.
Nedělejte to.
Nalož s tím, jak chceš.
-Diwakare! -Pane, vyhrál jste.
Nejsem nic, pane.
Jsem nula.
Trestejte mě, jestli chcete.
Dost, Prabhu!
Neseš mi jídlo?
Sem s ním.
Dost, pusťte ho.
-Ať neumře. Nechte ho. -Ticho!
Mluv, Shekare.
Co?
Pane, velitel jde na inspekci.
Zkontrolujte zbrojnici!
Jestli máme aktuální protokoly.
Uklidit cely, záchod, kuchyňku, všechno.
I uniformy.
-Iqbale! -Pane?
-Kam jdete? -K němu domů, pane.
Ne, pane, sepište protokol a zavřete ho.
-Svažte ho, hoďte ho na záchod. -Ano, pane.
Protokol sepíšu pak.
Pryč s ním!
Ammu, jde sem velitel.
Musíš pryč.
Zbláznila ses, Ammu? Nedokážeš nic udělat správně?
-Sathyo! -Ano, pane.
-Ukliď to. -Dobrá.
Pojďme, pane.
Pusť mě k tomu.
Pane, velitelův vůz je tu.
Sathyo, postarej se o to.
-Ty pojď sem. -Kam?
Jestli tě velitel uvidí, končím.
-Na záchod? Tam je on. -Dělej!
Co má být? Je na tvé straně.
-Ravi. -Padej!
Ravi!
Pane!
-Pane! -Pane!
Vyndám vám roubík.
Buďte zticha.
Mlčte, prosím.
Měl jste být zticha a nenechat se zbít.
Vy jste zticha byla, a zbil vás taky.
Prosím?
Co o mně víte?
Všechno, paní.
V dětství jsem viděl ženy...
Takový život jim je souzený.
Když jsem viděl sestru,
měl jsem dojem, že ženy udělaly pokrok.
A co muži?
Vy, on...
Všichni jste stejní.
Paní, nesrovnávejte mě se svým manželem.
Proč ne?
On týrá, vy zabíjíte.
To je totéž.
Máte pravdu, paní.
Neminul den, abych toho nelitoval.
Ale dost o mně.
Proč to snášíte?
Proč nežít svůj život
a neopustit ho?
Co je vám do mého života?
Proč vás to tak zajímá?
Nezajímá.
Tak to nechte být.
Bože!
Jak mi můžete kázat?
Nutí vás čistit záchody.
Uklízet stanici.
Ošklivě vás bije.
Co jste mohl dělat?
Vrátil jste mu to,
a zrušili vám podmínku.
Můžete jít sestře na svatbu?
Já jsem taky bezmocná.
Snažila jsem se,
ale marně.
Pravda.
Máte pravdu.
-Od... -Prabhu.
Od dětství jsem neudělal jedinou věc správně.
Nezlobte se, jestli jsem vám ublížila.
Sakra!
Byla to moje jediná šance jít sestře na svatbu.
Poslední šance.
Ale ten můj vztek...
Nepromarním ji.
Na tu svatbu půjdu.
Půjdu.
Rozhodně.
Uteču.
Když se dostanu odsud,
můžu jít na svatbu.
A váš manžel to odnese.
To bude moje pomsta.
Uteču.
Paní, neřeknete to manželovi, že ne?
Co?
Že chci utéct.
Vážně utečete?
Ano.
Nějak uteču z vazby a půjdu sestře na svatbu.
Uteču, paní.
-Pane... -Pardon, paní.
Velitel odešel.
Pan Ravi ho vyprovází.
Jak ses zbavil roubíku?
-Vstávej. -Pane.
Pohyb!
Pane! Prabhu!
Co se děje, paní?
S dovolením, pane.
Mám plán.
Když ho řádně provedeme, splní se vám přání,
a mně taky.
Prabhu, co děláš?
-Pane. -Nic mi není, běž za ním.
Chyť ho!
-Chyť ho! -Přijdeme o práci!
Chyť ho.
Chyť ho. Ty ho nechytíš.
Cože, Diwakare?
Zbláznil ses?
Tady je policejní stanice!
Nedokážete ho zastavit?
Jak může utéct tolika policajtům?
Budeme pro smích!
Udělejte to, jak chcete,
ale ať je do šesti zpátky ve vazbě.
Jinak všechny stáhnu z kůže!
Co koukáte? Běžte!
-Diwakare, pojď sem. -Ano, pane.
-Poslal jsi ten fax? -Ano.
-Co koukáš? Běž! -Dobrá, pane.
Kde sakra jsi, Prabhu?
Krásný palác.
Co dál?
Celé město ví, že přišel na stanici.
Říkáte, že utekl?
A co myslíte?
Že jsme ho utloukli a zbavili se mrtvoly?
Napadl nás a utekl.
Stěžujte si, kde chcete!
Ještě uvidíte, co dokážu.
Přiveďte lidí, kolik chcete, já počkám.
Pane, neraďte mu.
Kde je Prabhu?
Spravedlnost!
Chceme spravedlnost!
Máme důkaz, že vešel na stanici.
Ale nemáme důkaz jeho úniku.
Je s námi konec.
Dejte nám vědět, kdyby sem Prabhu přišel.
Ammu.
Ammu!
Už jdu!
Ammu, otevři!
-Co ti tak trvalo? -Byla jsem na záchodě.
Samé výmluvy!
Víš, jaký jsem měl den?
To bys nepochopila, huso!
Lidé podezírají policii.
Domnívají se, že má v Prabhuově zmizení prsty.
Vzala policie zákon do svých rukou?
Kde je Prabhu? Živý, nebo mrtvý? Právě to zajímá demonstranty.
Kdo jim odpoví? Policie, vláda?
Kde je Prabhu?
Spravedlnost!
-Kde je? -Chceme odpověď!
Chceme odpověď!
POLICEJNÍ STANICE MAHARANIPALLI
Chceme odpověď!
Co mám říct novinářům?
Moje chyba, že jsem vám to svěřil.
Takový cirkus!
-Dobrý den, pane. -Zdravím.
-V pořádku? -Ano, pane.
Máte tu oběd.
-Běžte se najíst. -Pardon, pane.
-Ne, pane. -Najezte se.
Běžte na oběd.
-A co s vámi? -Pane.
Je už čtyři dny nezvěstný.
-Co tě sem přivedlo? -Oběd.
Nedokážete ho chytit?
Od zítřka nechoď.
Nemusíš mi nosit oběd. Běž.
-Jste neschopní. -Pardon, pane.
-Pardon? -Pane.
Už čtyři dny je nezvěstný.
-Plýtváte časem? -Pane...
Naprosto neschopní.
Jste nepoužitelní.
Co tu vlastně děláte?
Najdeme ho a přivedeme.
-Vy běžte pryč. -Nepůjdeme.
Chceme Prabhua.
Nechte je pár dnů být.
Ale mezitím ho koukejte chytit.
-Rozumím, pane. -Když ho nechytí, degradujte je.
Obvinění našeho sboru budou vyšetřena.
Pokud Prabhua do tří dnů nechytíme,
budeme muset nést následky.
Všechno jde podle plánu.
Raviho ještě před svatbou degradují.
HLEDÁ SE
Přibral jsem, co?
PROPUSŤTE PRABHUA
Velitelovo ultimátum vypršelo.
To je náš konec.
Poslední šance.
Pokud se nevrátí na tu svatbu,
končíte.
Neplač, Geetho.
CHCEME ODPOVĚĎ
POLICEJNÍ STANICE MAHARANIPALLI
Prabhu.
Odpustila mi?
Ano.
Chcete něco vědět?
Geetha chtěla svatbu odvolat.
Ale přesvědčili ji.
Bude se vdávat na té demonstraci.
Před policejní stanicí.
Ta bude koukat, až vás zítra uvidí.
Co to říkáš, Ammu?
Když tam půjde, chytnou ho.
-Já vím. -Jakže?
Vím to.
Jsi blázen? Došla jsi tak daleko, a teď to pokazíš?
Není fér ho žádat, aby zůstal kvůli mně.
Dala jsem mu slib.
Jak bych ho mohla porušit?
Rozhodla jsem se. Zítra se udáte.
Po svatbě půjdete do vězení.
Co budeš dělat ty, Ammu?
Pardon, paní.
Vím, že se chcete zbavit manžela.
Přesto chcete, abych odešel.
Jste tak štědrá!
Takové lidi by měli vystavovat v muzeu.
Kdybych vám dnes frnknul,
máma by mi to neodpustila.
A co ta svatba?
Odpustila mi.
Nic víc v životě nepotřebuju.
Teď jsem šťastný.
Zase děláte nějakou oběť?
Ne. Vy jste se chystala postoupit větší oběť než já.
Možná bychom měli být v muzeu oba.
Mám tam zamluvit místo?
Nechte si ten úsměv. Je krásný.
Tak zpátky k věci.
Nevím, co jiného říct, než poděkovat.
Díky a omluvy mě nudí.
Buďme produktivní.
Vraťte se k vaření, já půjdu do svého paláce.
Pane, nepřišel ani na svatbu.
Co teď?
Dále.
Co?
Velitel přikázal zahájit naše vyšetřování.
Bude na nás podána stížnost.
Máme-li to vyšetřování přežít,
musíme držet pospolu.
Jinak je po nás.
Jestli ho do večera nenajdeme,
budeme muset vypovídat všichni stejně.
-Můžete jít. -Pane.
-Diwakare. -Pane.
Musíme vymazat bití Prabhua ze záznamů bezpečnostních kamer.
-Ano, pane. -Nikdo nás nesmí podezírat.
Musí to vypadat jako nehoda.
Dobrá, pane.
Včera jsem si po dlouhé době zpívala.
Vaši písničku.
Za to i za všechno ostatní pořádám děkovný oběd.
-Musíte přijít. -Kam bych chodil? Dám si ho tady.
Ne, přijďte pojíst se mnou.
Co se slaví?
Právě mi volal Iqbal.
Říkal, že manžela možná zítra degradují.
Pak můžu s šarádou skončit.
A nebudete muset bydlet tady.
Takže...
Přijdu.
Kde je Prabhu? Spravedlnost!
Musíme udržovat pořádek.
Musíme je rozehnat.
Slepě poslouchejte moje povely.
Dobrá, pane.
Propusťte Prabhua!
Kde je Prabhu?
Chceme odpověď.
Pojďte k nám.
Kdo je to?
Na tom nesejde.
Přišli nám pomoci.
Propusťte Prabhua!
-Běžte. -Dobrá, pane.
Tak pohyb.
Pohyb!
-Pohyb. -Zavři to.
Probereme to pak, teď to zavři.
Okamžitě.
Kde je Prabhu?
Kde je náš Prabhu?
Propusťte Prabhua.
Něco se mi tady nezdá.
Propusťte Prabhua.
Kde je Prabhu?
Stop. Smaž to.
Chceme odpověď.
Tohle taky smaž.
Spravedlnost!
Kde je Prabhu?
Spravedlnost!
Kde je Prabhu?
Propusťte Prabhua.
Kde je Prabhu?
Propusťte Prabhua.
Stop.
Zpátky.
Teď to pusť.
Paní, pane.
Pane, jste v pořádku?
Je všechno v pořádku?
Co se děje?
Iqbale, inspektor je tu.
-Iqbale. -Pane.
Nic.
Pane.
Co si to zpíváš?
Zpívám si jen tak.
Zazpívej mi to.
-Pane. -Zpívej!
-Stačí. -Život...
Odkud tu písničku znáš?
Často si ji zpíval Prabhu.
-Prabhu? -Zpíval ji i tady.
Proč se ptáte? O co jde?
-Iqbale. -Pane?
Hledali jsme Prabhua všude?
Jistě, pane.
Ne.
Pane.
-Je to... -Co?
rybí kari jako od mámy?
Házejte.
Na stanici!
Co jste zač? Nechte toho.
Nechte toho.
Kdo vás poslal?
Hej!
Jste tu kvůli Prabhuovi?
Strýčku...
Sai...
Na ně!
Nebijte nás.
Proč nás bijete?
Na policajty!
-Geetho! -Na policajty!
-Sai! -Na policajty!
Padejte odsud!
Hej!
Geetho, pojď sem.
Pojď sem.
Pojďte, hoši.
Rozbít!
Kde je?
Řekni mi, kde je!
Slyšel jsem ho! Kde je?
Mluv, nebo ti zlomím vaz!
Nerozumím ti.
Netvař se tak nevinně.
Myslíš, že to nevím?
To je tvoje pomsta za bití?
Pomohlas mu utéct, aby ses pomstila?
Myslíš, že o tom nevím?
Věř mi.
Ničemu nerozumím.
Prosím, neubližuj mi.
Mám důvod, proč tě prosím.
Myslíš, že tě nepraštím?
Proč bych neměl?
-Proč? -Jsem těhotná.
Ravi.
-Co? -Budeš otcem.
Mrcho nestydatá!
Jak můžeš takhle lhát?
Ravi, jsem těhotná.
Pekla jsem cukroví, abych tě překvapila.
Ammu.
Ravi.
Klidně zavolej doktorce.
Přísahám, že jsem těhotná.
Ammu nelže. Je těhotná.
Uvažovala o interrupci.
Držela to v tajnosti.
Dnes mi řekla, že si chce dítě nechat.
Docela dobře vás znám, a proto řeknu tohle.
Aspoň odteď se o ni dobře starejte.
Ravi.
Bála jsem se.
Chtěla jsem si dítě nechat vzít.
Ale nešlo to.
Protože vím, že je to tvůj sen.
Teď se splní.
Neřekla jsem ti to.
Promiň.
Ravi.
Kde je?
Řekni mi, kde je!
Slyšel jsem ho!
Co se děje?
Nemůžu spát.
Jdu se projít.
Dobrá.
Napřed se nasnídej.
Posnídám venku.
Vyšívání není na týden.
Ty tvoje šaty odminula...
Linny, naučíš mě vařit rybí kari?
Pak přidej rybu.
Tamaryšek.
Pojď.
Je to rybí kari jako od mámy?
Není tak dobré jako od mámy.
Ale ujde.
Sakra!
Co?
Proč? Co se stalo?
Možná přijdu o život, a proto točím toto video.
Jmenuju se Prabhu.
Pustili mě na podmínku, abych mohl sestře na svatbu.
Ale nedopatřením jsem se popral s inspektorem Ravim.
Vzal to osobně.
Mučil mě a chce mě dát zase zavřít.
Jeho žena mi pomohla na sestřinu svatbu.
Schovala mě ve svém domě.
Svatbu jsem viděl díky ní.
Teď se jdu udat na policii.
Jestli se mi něco stane,
může za to jedině inspektor Ravi.
CUKR
-Chceš cukr? -Ne.
Schovávala jsi mi ho před nosem?
Jsi chytrá.
Prohnaná potvora.
Díky. Teď už s tím nic nenaděláš.
Nemůžeš ho zatknout.
Když to uděláš...
Když ho zatknu, předvedu ho k veliteli.
A ten se zeptá na skrýš.
Byl v mém domě.
Degradují mě a zavřou.
To je tvůj plán?
Na tom videu to nafoukl, aby mě dostal do pasti.
Když ho zatknou nebo uteče, přitíží mi to.
Dobrá práce. Jsi lepší zločinec než on.
Učila jsem se od tebe, mistře.
Porazila jsi mě na hlavu.
Teď tě doopravdy miluju.
Chtěl bych tě vášnivě líbat,
a pak ti rozmlátit hlavu o zeď.
Krev by kapala a já bych sledoval tvou smrt.
Kéž by se to stalo.
-Ale... -Ale?
Uznávám, že jsi vyhrála.
Něco si přej.
To uhodneš.
Rozvod.
Jistě.
Jak bychom po tomhle mohli zůstat spolu?
-Není problém. -To není všechno.
Potvrdíš mi na video, že jsi mě týral.
Ať každý ví, co jsi zač.
Děláš si legraci.
Kvůli Prabhuovi mě možná degradují.
Ale když přiznám týrání, zavřou mě
a přijdu o práci.
Připadám ti jako blbec?
Dám ti rozvod.
Ber ho a užij si ho.
Proč bych se přiznával?
Rozvod trvá dlouho.
Mohl bys mi škodit.
Až se vyřeší Prabhu, mohl bys mi ublížit.
To nemůžu riskovat.
Mám jednu možnost.
Zabít tě a obvinit Prabhua.
Mám se do toho pustit?
Zabil bys mě těhotnou?
Ammu.
Když v sobě máš mé dítě,
myslíš, že ti neublížím?
Tak špatně mě znáš?
Budu spát s jinou a mít jiné dítě.
To nic není.
Jen mi řekni, kde je Prabhu.
Je v té kávě dost cukru?
Co to meleš?
Přeskočilo ti?
Měl sis vzít, když jsem ti ho nabízela.
-Rychle! Honem! -Jo.
Překročila jsi hranici.
Jsem tak vzteklý...
Já se tě nebojím.
Na tvém místě bych neztrácela čas.
Sakra!
Proč to s Prabhuem tak natahujete?
-Ať za mnou přijde Ravi. -Ano, pane.
Co se tady děje?
Běžte dovnitř, pane. My to vyřešíme.
Přišel bratr?
Dál se nesmí.
Prabhu je tady!
Prabhu je tady.
-Prabhu. -Jak se máš?
-Fajn. -Jak se vede?
-Dobře. -Ráda tě vidím.
Neublížili ti?
Odpusť mi, drahá.
Ty odpusť mně.
No tak, Prabhu.
Hlavně klid.
Kam ho vedete, pane?
Nechte ho, pane.
Co to má být?
Prabhu.
Moc nekoukej a zmiz.
Padej.
-Pane. -Ano?
-Musím mluvit s velitelem. -Nejde to.
Počkejte tady.
-Hlídejte ho. -Jistě.
Hej.
Děláš velkou chybu.
Půjdeš zpátky do vězení.
Můžu ti provést cokoli
a nikoho to nebude zajímat.
Myslíte, že se bojím?
Zkus to pochopit.
-Poslouchej mě. -Ticho, pane.
Posaď se, Ammu.
Ammu, chceš sedět jinde?
To nic. Už mi nemůže ublížit.
Ammu, poslouchej.
Jsou tu všichni funkcionáři.
Jdi pryč, prosím.
Tohle mi nedělej.
Prosím na kolenou.
Posaď se.
Já tě prosila mockrát.
Pohnulo to s tebou?
Ammu, neměl jsem na tebe vztahovat ruku.
Mrzí mě to.
Jdi pryč, prosím.
Prosím.
Nedělej mi to.
Zkus mě prosím pochopit.
Zkazíš mi život a kariéru.
Poslechni, Ammu, prosím.
Ammu, jak...
-Kde je ten pitomec Ravi? -Pane.
Promiňte, pane.
Počkat. Ammu, proč jste to udělala?
Pane, nejsem tady poprvé.
Když jsem tu byla naposledy,
myslela jsem si, že mě zastavil.
Ale ne.
Zastavila jsem se sama.
Ale tentokrát...
Nerozumím.
Řekni, Ravi, biješ mě?
Řekni pravdu. Jsou tu všichni.
Biješ mě, nebo ne?
Paní.
Dostalo se k vám?
-Co? -Slovo lepší než díky.
Musím vám říct pravdu.
Stýská se mi po paláci.
Jak to myslíte?
Uvidíme se ještě někdy?
Počkejte tady.
A co dál?
Z téhle otázky jsem nervózní.
Strach mi nedovolí
správně se rozhodnout.
Ale teď je to jinak.
Začaly ti dobré časy.
A co dítě?
V pořádku.
Nechtít dítě není nic špatného.
Já vím.
Mám hlad, Linny.
Co si dáme?
Znáš ten hotel u tržiště?
S těmi křiklavými světly.
Chtěla bych jíst tam.
-Zajdeme tam? -Jasně.
Pět minut.
Konečně jste volná.
-Mám z vás radost. -Jak to víte?
Už nejste sevřená úzkostí.
Jste statečná.
Posaďte se.
Voní to báječně.
Dejte si.
Když jste věděl, že se pletu, proč jste mě neopravil?
Ke každému rozhodnutí
musí člověk dospět sám. Jasné?
Prvotřídní biryani!
Překlad titulků: Tomáš Lenikus
Kreativní dohled Ludmila Vodičková