A Sötét Úr éledezik.
De van valaki, aki szembeszállhat vele.
-Hova tovább? -Folyóközbe.
A pletykák szerint négy ta'veren van ott, mind hasonló korosztály.
Nynaeve azt gondolja, ha vele gyakorlok, hallani fogom, mit mond a szél.
Egy javasasszonynak magányos élete van.
Szeretlek.
Tudom.
Hallod ezt?
Olyan... természetellenes.
Megjelenik itt maga, másnap meg ezek.
Ugyanazért jöttek, amiért én is.
A Sárkány újjászületett.
És egyikőtök az.
Azonnal indulunk.
Az úrkapitány küldi.
A mai győzelemért.
Mindig járja be az útját a Fény, uram!
Kóstoltad már?
Van egyféle brutalitás ebben a fogásban.
Mert nem csak a madár ízét érezni,
ugyanis a csontjai, a csőre és a lábai felsértik a száj belsejét.
Nem annyira, hogy fájjon, csak annyira, hogy vérezzen.
Ne félj, leány!
Egy aes sedai-nak mindenkinél jobban kéne tudnia,
hogy néha a brutalitás a könyörület egyetlen módja.
AZ IDŐ KEREKE
Mennyi időnk van?
Nem elég.
Akkor gyorsabban kell haladnunk.
Álljunk meg!
Közel a város. Jó lenne falak mögé húzódni.
A falak nem állítják meg a trallokokat. Csak a mély víztől félnek.
Akkor azért olyan húgyszagúak.
Felébresztettek.
-Azonnal át kell kelnünk a Tarenen. -Igenis, hölgyem!
Hamarosan ideér a fiam, és...
Még kétszer ennyit kap, ha átértünk a túloldalra.
Nem fogalmaztam érthetően?
Maga biztos nem olyan nő, akinek gyakran mondanak nemet.
Nem ám.
Gyerünk! Gyorsan!
Mik ezek?
A Sötét Úr szolgái. Egy enyész alattvalói.
Egy enyész szinte bármire rákényszerítheti a trallokokat,
de azon a folyón nem jönnek át. Jöjjön! Elvisszük a következő városba.
Micsoda? Nem! Itt a családom.
-Már nem térhet vissza. -A fiam úton van.
Nemsokára odaér. Segítsen! Nem hagyhatjuk itt.
Ha visszamegy, nekik is lehetőséget ad, hogy utánunk jöjjenek. Nem engedhetem.
Ne! Csak így tudom áthozni a fiamat!
A fehérköpenyeknek igaza van.
-Minden aes sedai szörnyeteg! -Állj!
Ne!
Kérem!
-Segítenünk kell neki! -Már késő.
Ez lelassítja őket, de nem állítja meg.
Megszabadulhatunk tőlük, mielőtt átkelőt találnak,
de igyekeznünk kell.
-Gyerünk! -Menjünk!
Megszabadultunk tőlük.
Gyerünk! Keressünk egy pihenőhelyet!
Mindenki legyen óvatos!
A trallokoknál veszélyesebb lények is vannak a világon.
Szükségük lesz az erejükre.
Neked is.
Gondolj bele, ha itt lenne Nynaeve!
Minden pillanatban az aes sedai-jal vitatkozna.
Megkeserítené Moiraine életét.
Láttam.
Mikor elkapták Nynaeve-et.
Az egyik ilyen lény felemelte, és elhajította, mintha semmiség lenne.
Ha ilyen gyorsan történt,
megígérhetem, hogy nem érzett semmit.
Szükségünk van egy tervre.
Láttátok, mit tett Moiraine a révésszel. Mi lesz velünk, ha ellenkezünk vele?
És mi lesz, ha igaza van?
Ha egyikünk az Újjászületett Sárkány,
a valaha élt legnagyobb hatalommal bíró személy?
Moiraine azt mondta, értünk jöttek a trallokok. Mikor eljöttünk, követtek.
Ugyan már! Ki tudja, mi az igazság?
Azt mondják, az utolsó Sárkány tönkretette a világot, de a következő megmenti.
Én azt hallottam, a Sárkánynak szárnyai lesznek.
Körbenézek rajtatok, de egyikőtök sem tollas.
Felejtsétek el, amit a Sárkányról hallottatok!
Mert minden igaz lesz róla, és semmi sem.
Aludjatok! Szükségetek lesz rá. Napkeltekor indulunk.
Semmi gond!
Gyere, ülj le!
Meg fog ölni minket, mint azt a révészt?
Mit tudsz a Három Esküről?
Olyan ígéretek, melyeket az aes sedai-ok tettek,
hogy Sasszárny Artur ne ostromolja tovább a Fehér Tornyot.
És mik ezek?
-Hogy ne öljenek, ne hazudjanak. -Pontos megfogalmazásban?
A szavak fontosak, és az is fontos, ahogy használjuk őket.
Nem tudom.
Egy: ne mondjunk ki olyan szót, amely nem igaz.
Kettő: ne készítsünk olyan fegyvert, mellyel egy személy megölhet egy másikat.
Három: soha ne használjuk az Egyetlen Hatalmat fegyverként,
kivéve utolsó mentsvárként a saját életünk,
őrzőnk élete, vagy egy másik aes sedai életének megvédésére.
Ezeket az Esküket az Egyetlen Hatalomnak tettük.
Ha akarnánk, sem lennénk képesek megszegni őket.
Nem öltem meg a révészt.
Ostoba okból pazarolta el saját életét.
A családjához akart menni.
Ha megengedtem volna neki, hogy visszamenjen a folyón,
mi történt volna?
-A trallokok megölték volna. -Igen. És utána?
-Követtek volna minket. -Pontosan.
A benned lakozó hatalom az erőd legkisebb alkotóeleme.
Az elkövetkezendő csatákban
sokkal többet fog számítani az eszed, és ahogy használod.
-A bennem lakozó hatalom? -Minek nevezitek?
A képességet, mellyel a javasasszonyok megjósolják az időjárást.
Hallgatom a szél szavát.
A nők világszerte más-más névvel illetik.
De ugyanarról van szó.
Ugyanaz van mindannyiunkban.
Egy dolog. Az Egyetlen Hatalom.
A hozzánk hasonló nők
rendkívül szerencsések, hogy megérinthetik.
-Én nem vagyok aes sedai. -De lehetnél.
A Forrás akkor is rád talál, ha te azt nem akarod.
Nézd ezt az ékkövet!
Nézd a felületét!
Átlátszó, de zavaros, mind egy folyó vize.
Képzeld el, hogy a folyón lebegsz!
Hagyd, hogy a víz magával sodorjon!
Ne gondolkozz! Csak hagyd magad sodródni!
Üríts ki minden gondolatot a fejedből!
Nincs erdő. Nem vagy éhes, sem kimerült.
Csak az ékkő van itt, és a víz csobogása.
Engedd, hogy magával vigyen!
Add át magad neki! Hagyd, hogy elsodorjon!
Sodródj!
Azt hittem...
Mintha éreztem volna valamit, de...
Az első kettő én voltam.
Az utolsó pedig te, és csakis te.
Nem te hallgatod a szél szavát, Egwene.
A szél hallgatja a tiédet.
-Sajnálom, én... -Semmi gond.
Csak...
Egyedül akartam lenni.
-Egwene, én... -Semmi baj.
Megértem.
Perrin!
Jól vagy?
Szerinted visszamegyünk valaha?
Haza?
Nem.
Ne!
-Ezek... -Te is láttad őket?
De hiszen álom volt!
Maga csinálta ezt?
Maga tette őket az álmainkba?
Ki látta ezeket?
Mindegyikőtök?
-Mit láttatok? -Denevéreket.
A nyakuk eltört repülés közben.
Mintha valaki kitekerte volna.
Éreztem a roppanást.
Volt még valaki az álmotokban?
Beszélt hozzátok valaki?
Volt ott egy férfi. Parázsló szemekkel.
De nem mondott semmit.
Ha ez még egyszer előfordul, azonnal el kell mondanotok!
Az álmoknak hatalma van.
Több, mint gondolnátok.
-Ez meg mit jelent? -Gyertek!
-A lovak kipihenték magukat. -Nem. Nem!
Hová megyünk?
Keletre. Átkelünk a folyón Fehérhídnál.
-És aztán? -Aztán a Fehér Toronyhoz.
-Már elmondtam. -És aztán?
Miért bízzunk magában?
Egwene-nek talán lesz ott helye.
De mit csinál egy férfi a Fehér Toronyban?
Azonkívül, hogy egy aes sedai kisinasa lehet belőle?
Akkor menj, ahová akarsz!
Vajon miért nem hiszem el, hogy ezt megengedné?
Elfogyott a türelmem... és az időm.
Hát, jól felbosszantottad.
Most boldog vagy?
Csinálj, amit akarsz!
Egy beszélgetés.
Ennyi elég volt, hogy mellé állj?
Mit ígért neked tegnap éjjel?
Hogy te vagy a kiválasztott?
Szerinted ő tényleg jobb annál, mint ami üldöz minket?
Persze, hogy jobb!
Azok a szörnyek megölték Nynaeve-et és Lailát, és a szeretteink többségét.
Moiraine megvédett minket, biztonságban akar tartani minket.
Nem látod, hogy egyre sápadtabb, egyre gyengébb?
Az Egyetlen Hatalmat használja az erőnk növelésére,
de ezzel a sajátja lesz kevesebb.
És akkor is megteszi, ha te ilyen makacs gazfickó vagy.
A helyében én is magadra hagynálak.
Már megtetted.
Ne légy seggfej!
Itt vagyunk egymásnak, és ennyi.
Igazad van Moiraine-nel kapcsolatban.
Nem a mi kedvünkért teszi mindezt.
Jó oka van rá, hogy életben tartson minket,
de amint ez az ok megszűnik, halottak vagyunk.
De addig is tűzgolyókat tud lőni a hölgy,
szóval igyekezzünk a kedvében járni!
Jöttök?
Fehérköpenyek.
Ne mondjatok semmit, ha nem kérdeznek,
de a kérdésekre próbáljatok igazat felelni!
Ne említsétek a Fehér Tornyot vagy az aes sedai-okat!
Egy bukott nemesi család hölgye vagyok. Én gondoskodom rólatok.
Szép napot!
Legyenek olyan kedvesek, és szálljanak le a lóról!
-Fehérhídba tartanak? -Igen, uram.
A nővérem a városban lakik, és remélem, befogad minket.
Veszélyes dolog mostanság utazni.
Délen háború dúl,
és aes sedai-ok is csatlakoznak a Fehér Toronyból.
Nem érdekelnek a háborúk és a boszorkányok, uram.
Csak biztonságos helyet szeretnénk találni éjszakára,
mielőtt besötétedik.
Akkor jobb, ha indulnak!
Elnézést!
Ha még egy pillanatig tudnának maradni,
velünk van ma az egyik vallató.
Alapos lesz, de rövid.
Akik szeretnének átutazni földünkön,
azokat ki kell kérdezni.
Ez nem a maguk földje.
A Fény Gyermekei minden helyet uralnak, ahol van fény.
-Mit mondott, honnan származik? -Nem mondtam.
De a Határvidékről jöttem.
Ahol a férfiak tudják, hol tartsák a kezüket, nehogy elveszítsék.
Kutassák át a lovakat!
Azt beszélik, a Fehér Torony nyolc nővért küldött,
hogy legyőzzék Logain seregét délen.
Folyton beleavatkoznak mások dolgaiba,
és azok a mások általában holtan végzik.
Sajnálom, uram! Van egy sebem.
Nagyon fáj...
-És nem akar gyógyulni. -Mi történt?
Ha elmondanám, nem hinne nekem.
Egy szörny volt, uram.
Két és fél méter magas, vadkanagyarakkal.
A csapatuk megszállta a falut, ahol voltunk.
Ez a Határvidéken volt?
Nem, uram. Innen nyugatra, a Ködhegység közelében.
Láthatnám a sebet, hölgyem?
Trallokok ennyire délen?
A Sötét Úr tényleg rajtunk tartja szemét.
Mi a neve a városnak, ahonnan jönnek?
Tarenrév.
Sok ember megsebesült.
Talán tudnak rajtuk segíteni.
Mi, Gyermekek, igyekszünk elkerülni az aes sedai-okat, ha lehetséges.
Ha megérkezik Fehérhídba, keressen egyet!
Csak ők tudják ezt a sebet meggyógyítani.
-A Fény legyen önnel! -Minden rendben, uram.
A Fény mindig velünk van. Nem kell megkérni rá.
Nem felejtem el az arcukat, ha esetleg újra találkoznánk.
Uram, szeretnék egy csapatnyi vallatót délre vinni.
Azt mondta, a trallokok nyugaton vannak.
A harc az ön dolga. Nekünk, vallatóknak magasabb célunk van.
Előre, emberek!
Indulás!
Azt mondta, nem tudja megszegni a Három Esküt.
Nem is tudom.
-De ma megtette. -Mikor?
Hazudott a fehérköpenynek. Meg tudná gyógyítani a sebet.
Másokat meg tudunk gyógyítani, magunkat nem. Ezért szoktunk együtt utazni.
És van nővére Fehérhídban?
Minden aes sedai a nővérem.
Mindig igazat mondunk.
De lehet, hogy más igazságot, mint amit hallasz.
Ezért kell nagyon figyelned!
Apáink lépteiben járunk
Anyáink által kitaposott ösvényen
Vérükkel öntözték a földet
Réges-rég
Daloljunk
Daloljunk Manetherenről
Ríjunk
Ríjunk Aemon véréért
Sírjunk
Sírjunk Manetherenért
Réges-rég
Jó, hogy emlékszünk Manetherenre.
Ez csak egy dal.
Azt se tudom, mi az a Manetheren.
Az Ősi Nyelven a Manetheren jelentése „hegyi otthon”.
Régen így hívták azt a helyet, melyet ma Folyóközként ismertek.
A trallokháborúk alatt
Manetheren hadserege kicsi volt, de erős.
Szúrta a Sötét Úr szemét.
Minden hadseregét odaküldte, hogy elpusztítsák őket.
De mikor megérkeztek,
a hegyi otthon férfijai és asszonyai elébük álltak,
mögöttük a sekély folyókanyarral, harcra készen.
Királyuk, Aemon, akárcsak a dalban,
üzenetet küldött szomszédaiknak, akikkel korábban együtt harcoltak,
és azt ígérték neki, segítenek, ha kitartanak három napig.
Valahogy sikerült.
Kitartottak a hatalmas sereg ellen egy órán keresztül,
aztán két órán, majd három órán át.
Három napig harcoltak,
és bár földjük vágóhídra emlékeztetett,
egy trallok sem jutott át a folyón.
Ám a harmadik éjjel nem érkezett segítség.
Egyedül küzdöttek tovább.
Hat napig. Kilencig.
A tizedik napon már tudták.
Tudták, hogy nem jön segítség.
Eldrene királynő a városban megszervezte,
hogy a gyerekeket a hegyekbe vigyék, ott találjanak oltalomra.
De legtöbben nem velük mentek,
hanem csatasorba álltak, hogy otthonukért harcoljanak.
Egy talpalatnyi földet sem vesztettek, míg azt vér nem áztatta.
Ám a tizenharmadik napon
Manetheren hadseregének... vége volt.
Eldrene királynő érezte, hogy férje meghalt.
A gyász arra késztette,
hogy az Egyetlen Hatalom erejét a trallokok seregére ontsa.
Tűzhurrikán söpört végig a területen.
A Sötét Úr serege menekülőre fogta.
De nem voltak elég gyorsak, a lángok utolérték és felemésztették őket.
De Eldrene többet ragadott magához az Egyetlen Hatalomból,
mint amennyit bármely nő irányítani tudna.
Belülről égette őt fel.
De a hegyekben bujkáló gyermekek és őrzőik megmenekültek.
Semmi nem maradt a tanyáikból, a falvaikból, hatalmas városukból.
Mégis visszatértek.
És a földön maradtak, mely az övék volt.
Ezért szól így a dal:
„Ríjunk, ríjunk Manetherenért, Ríjunk azért, mi örökre elveszett.”
Az ősi vér bennetek csörgedezik.
Emlékezzetek erre!
Hamarosan szükségetek lesz rá.
Itt megpihenhetünk éjszakára. Napok óta nem láttam trallokokat.
Talán azért, mert közel járunk Shadar Logothhoz.
Szándékosan?
Túl veszélyes az Árnyékvárosban.
-Nem mehetünk oda. -Az a fehérköpeny...
Szerinted ő ölte meg a többieket?
Nem láttad a nővéreim gyűrűit?
Már hét volt nála.
Nem csak ő látott ma olyan arcokat, melyekre emlékezni fog.
Pihenj! Holnap megbeszéljük, hol találunk egy nővért, hogy meggyógyítson.
-Akarsz beszélni róla? -Miről?
-Ne csináld, Rand! -Mit akarsz?
Azt akarod, hogy minden újra olyan legyen, mint régen?
-Nem, én... -Mert az nem megy. Döntöttél.
Ugye felfogtad?
Nem leszek Nynaeve tanonca, mert meghalt. És Laila is.
Mi meg itt vagyunk a semmi közepén,
és azok a szörnyek üldöznek, melyek megölték őket,
te meg rám sem tudsz nézni.
Csak azt szeretném, hogy nézz rám!
És hogy ne gyűlölj.
Ennél többre nincs szükségem.
Sosem tudnálak gyűlölni.
Rendbe jön?
Aludnia kell.
Nektek is.
Mennünk kell! Ébresztő! Gyorsan! Ránk találtak.
Fel kell kelned, Moiraine!
Vidd magaddal! Nem tud mozogni. Ki kell menekítenünk.
-Menj! -Hová?
Keletre. Shadar Logoth bukott városába. Azonnal!
-Nyugi! -Mi történik?
-Nyugi! -Nem tudom. Egyszerűen megállt.
-Nyugalom! -Gyerünk, Bela!
Az meg micsoda?
Nézzétek! A trallokok. Miért csak állnak ott?
Gyertek! A trallokok nem jönnek be utánunk.
Halljátok?
Nincsenek madarak.
Nincsenek bogarak.
Semmit nem hallani.
Alig lélegzik.
Itt kell maradnunk.
Melegen kell tartanunk!
Moiraine!
Shadar Logoth. Mintha az Ősi Nyelven lenne.
Azt jelenti: „Árnyékles”.
De régen Aridholnak hívták.
A trallokháborúk alatt ez volt a világ
leggazdagabb, leghatalmasabb városa.
Mikor szükség lett volna rájuk, kapu nélküli falakat építettek,
bezárták magukat, és hagyták a többi népet elpusztulni.
Ennek a városnak a lakói ígértek segítséget Manetherennek,
és ők hagyták meghalni őket.
Mikor a trallokháborúk véget értek, a túlélők itt kerestek ételt, menedéket.
Kopogtattak, de senki nem válaszolt.
Mikor végül sikerült áttörniük a falat, senki nem volt bent.
Azt beszélik, maga a gonosz született meg a város szívében,
és minden élő dolgot felemésztett.
Azóta üresen áll a város.
Még a trallokok sem hajlandók falai mögé lépni.
Észrevettem pár dolgot.
Először is: szerintem maga életében nem beszélt még ennyit egyszerre.
Másodszor: a Fény szerelmére, miért hozott ide minket?
Ne érjetek hozzá semmihez!
Csak azt egyétek, amit mi hoztunk!
Ez téged illet.
Laila készítette.
Mindig azt mondta, ő nem fegyvereket készít, hanem eszközöket.
Hogy ezerszer használom majd almaaprításra vagy fafaragásra,
mielőtt önvédelemre kell.
De tartsam tisztán, élezzem,
hogy ha szükségem lesz rá,
készen álljon.
De akkor is egy eszköz.
Hogy megvédjem az életem,
vagy valakiét, akit szeretek.
Úgy gondolta, ez a valaki valószínűleg te leszel.
Szerinte ha valaha is bajba keverednél,
annak biztos én leszek az oka.
De hogy őszinte legyek,
el sem tudom képzelni, hogy kenhetné ezt rám bárki is.
Köszönöm!
A lányok rendben lesznek.
A szüleim átmennek hozzátok, megnézik, hogy vannak.
Rand és Egwene szülei is.
Tudom.
Ez meg mi?
Semmi baj. Itt vagyok!
Hol vagyunk?
Mindannyiunkat megöltél!
Ez meg micsoda?
Tűnjünk el innen!
Menj! Később megtalállak.
Gyerünk, Rand! Nyomás!
Gyerünk!
Arra!
-Merre? -Nem tudom!
Erre. Gyere!
Balra!
-Tarts bakot! -Miért nem tartasz te nekem?
Gyerünk!
Ez az!
Igyekezz!
Siess!
Rand, gyerünk! Most!
Rand!
Gyere!
Nyomás!
Készen állsz?
-Menjünk! -Várj! Nem hagyhatjuk itt őket.
Dehogyisnem.
-Rand! -Mat!
Rand!
Mat!
Ha nem visz azonnal hozzájuk, elvágom a torkát!
A feliratot fordította: Keszte Renáta
Kreatívfelelős Gömöri János