Říká se, že poslední Drak rozbil svět, ale ten příští ho zachrání.
Zapomeňte na to, co jste o Drakovi slyšel.
Tato síla.
Je určena ženám... a pouze jim.
Ženy po celém světě pro ni mají různá jména,
ale je to jediná síla.
Nenasloucháš ty větru, Egwain.
To vítr naslouchá tobě.
Copak nevidíš, jak je bledá a slabá?
Ty příšery zabily Nynaeve a Lailu a polovinu lidí, které jsme kdy milovali.
Budeš jako tvůj táta.
Zatracenej hajzl jako on.
Co to ve jménu Světla?
Jděte! Najdu vás.
-Počkej. Nemůžeme jít bez nich. -Docela jistě můžeme.
-Rande! -Mate!
Jestli mě k nim okamžitě nezavedeš, podříznu ti krk.
Nynaeve!
KOLO ČASU
Kde jsou mí přátelé?
Jsou naživu?
Nebudu se ptát znovu.
Nejsou tady.
Jak jsi mě našla?
Co jim provedla?
Myslíš si, že tenhle svět znáš.
Ale nevíš nic.
Pro tvé přátele si jde Temný.
Moiraine bojovala s jeho armádou ze všech sil.
Jestli jí na nich tak záleží, proč je opustila?
Ona ne.
To já.
Nemůže se hýbat.
Natož je ve svém stavu najít.
Jsi léčitelka.
Myslíš, že jí pomůžu?
Pokud chceš pomoct svým přátelům, tak ano.
Nehýbej se.
Oba víme... že to neuděláš.
-Opravdu jsi mě chtěla zabít? -Pusť mě.
Egwain!
Perrine!
Egwain!
Perrine!
Vidíš je?
-Hele, jestli se dostali z města... -Určitě.
-Egwain! -Počkej, Rande.
Najdeme je. Slibuju.
Ale když se necháme zabít, tak jim nepomůžeme. Chápeš?
Kdo ví, kdo nás tady venku může slyšet.
Pojďme najít cestu domů. Ano?
-A když je po cestě najdeme... -Domů se nevrátím.
Moiraine říkala, že když půjdeme zpátky, trolloci se vrátí.
Podle ní musíme jít do Bílé věže.
A ty jí věříš?
Egwain jí věří.
A co máme teda podle tebe dělat?
Prostě dojít pěšky až k Bílé věži?
-Jak se tam dostaneme? -Říkají, že všechny cesty vedou k ní.
Takhle cesty nefungují.
Je to na východě.
To víme.
No tak, Rande.
Opustit domov je přece to poslední, co sis přál.
To víme oba.
Bez nich to domov nebude.
Ti vlci.
Myslím, že nás sledují.
Jdi! Rozděláme oheň. To je zažene.
Promiň. Já to zvládnu.
Neboj, půjde to. No tak.
Dělej.
Tak sakra!
Byl jsem to já, nebo ty?
V tom případě bys nám mohla přičarovat nějaké jídlo nebo vodu.
Myslíš, že jsou v pořádku?
Nevím.
Ale vím, kam Rand půjde.
Zpátky domů.
Ne, nemůžeme se vrátit.
-Musíme. -Nemůžeme.
A oni se taky nevrátí.
A jak to víš?
Protože znám Randa.
Zamíří tam, kam si myslí, že jdeš ty.
Pojď sem, budu hlídat.
Zahřej se. Odpočiň si.
Už jsi ochotná pomoct?
Když jí pomůžu, měla by mi dát odpovědi, které chci znát.
Jsi v pozici, aby sis kladla požadavky?
To není požadavek, ale hrozba.
Bez léčby zemře.
Víš to.
Další Moudrou tu nikde nevidím.
Ty ano?
Nemusíš tam takhle stát, neuteču.
Fajn.
Chceš se zeptat, tak se ptej.
Říkalas, žes mě stopovala.
Celou cestu z Dvouříčí do Šadar Logoth.
Jak?
Říkala jsem, že se můžeš ptát, ne že odpovím.
Dobře, mám to.
Slyšela jsem o poutu mezi Aes Sedai a jejím strážcem,
prý cítíš to, co ona.
Tak se připrav, tohle bude bolet.
Teď tomu dáme čas.
Lailo?
Lailo!
Perrine, vlci. Jsou blízko.
Rychle, utíkej!
Tudy.
-Pospěš si! -Poběž!
Mám tě. Běž dál!
Pojď. Tudy!
Rychle! Utíkej!
Zdržím je.
Ne, poběž!
Proč se zastavili?
Musíme jít dál. No tak!
Držím tě.
Sakra, je zima.
Co kdybychom si... vyměnili kabáty?
Ale prosím tě.
Mysli na to, jak o tobě děti jednou budou číst příběhy.
Mat Cauthon, muž, který kdysi chodil po venku, když bylo docela frišno.
Jsi vtipnej?
To je mi novinka.
Co takhle vzít to z kopce dolů než pořád chodit nahoru?
Hej!
Co je to?
Kopec dolů.
Působí to tu přátelsky. Pěkný pozdrav na uvítanou.
Tak se chovej slušně.
Pojď.
Zajímalo by mě, proč jsme něco takového neměli ve Dvouříčí.
Vskutku okouzlující.
Pij! Pij! Pij!
Vítejte, pánové.
Máme tak akorát na jídlo.
-Polívka je dneska dobrá. -Jo.
Přišel dnes do města ještě někdo?
V našem věku, žena s copem nebo mohutný chlap?
Kovář?
Ne, jediný nově příchozí kromě vás je Kejklíř.
Radši buďte zticha, bude zpívat další písničku.
Barvy jež vídá ranní
Nocí jeho tma
Hrobečky bez varování
Slunce bez světla
Znám muže ztrápeného
Jenž viděl padat svět
Vězení díla svého
Jež nemůže vzít zpět
Já dál slyším jeho pláč
Za ty, kteří mu schází
Já dál slyším jeho pláč
Za duše ztracené
On vídával je v řekách
A cítil je v dešti
Ve snu je šeptat slyšel
Pravdu plnou bolesti
Znám muže ztrápeného
Co kvůli němu padl svět
Vězení díla svého
Jež nemůže vzít zpět
Fajn. Pobrečíme si, nebo dáme další rundu?
-Promiň. -To nic.
Děkuju.
Příspěvek pro Kejklíře?
Na milodary jsem moc zdeptaný.
Jestli si myslíte, že to zvládnete líp, do toho.
Nenechte se vyhecovat.
Jestli tu zazpívá někdo jinej, skončí v jezeře.
-To budou tři měďáky. -Pro něj jsme pivo neobjednali.
-Příspěvek pro Kejklíře. -To je dobrý.
Tady se nedá věřit nikomu.
No tak.
Příspěvek pro Kejklíře.
-A malý poplatek za životní lekci. -Zatraceně drahá lekce.
To ty nejlepší jsou.
Sedni si.
Pořád tam jsou.
Podívej.
Čerstvé stopy.
A hluboké.
Vezou spoustu lidí.
Kdo myslíš, že to může být?
Nevím.
Obchodníci...
možná bělokabátníci.
Ať je to, kdo chce,
míří na východ k Bílé věži.
Vlci, Perrine...
Jako by nás sem přivedli.
Měli bychom se držet stranou, než zjistíme, v čích stopách jdeme.
Máš na zaplacení?
Já ano, tebe okradli.
Pojď, zjistíme, jestli pro nás má hostinská pokoj.
Tak pojď.
Ven s tím. Poznám, když kluci něco chtějí.
Jsme s kamarádem v zoufalé finanční tísni
a potřebujeme nocleh, jen na tuhle noc.
Vrháme se k nohám tvého milosrdenství a dobroty.
Tak do toho.
Hledáme něco levného, klidně přespíme pod plachtou.
Máme trochu peněz, anebo si to můžeme odpracovat.
Peníze si šetřete.
Světlo ví, že pomoc se mi hodí.
Pojďte za mnou.
Nejdřív tohle všechno naštípejte.
Pro chlapáky jako vy dva to určitě nebude problém.
Není na tebe trochu mladá?
Podle mě by ti vyhovovala spíš Moiraine.
Dělám výjimky.
Tak pojď, vystřídáme se.
Jestli myslíš, že by souhlasila.
S tím dřevem, Mate.
Budeme se střídat.
Popravdě jsi to byl ty, kdo řekl, že to odpracujeme.
A kvůli tobě jsme taky v tomhle posraným městě.
-Co to s tebou je? -Nic.
To je to nejmenší, co budeme muset udělat,
abychom se do Bílé věže dostali.
Myslíš, že to bude snadné?
Ty to myslíš vážně, viď?
-Co? -Všechny tyhle pitomosti!
-O čem to mluvíš? -Ale prosím tě. Aes Sedai?
Bílá věž, jeden z nás je Drak Znovuzrozený.
Je to blbej vtip!
Ten nejhorší, a trvá už pěkně dlouho.
Egwain s Perrinem k Bílé věži nepůjdou.
Nejspíš už jsou mrtví.
Tomu sám nevěříš.
I kdyby nebyli,
nemusíš tam kvůli ní chodit.
Ona by to pro tebe neudělala.
Ty jsi fakt hajzl.
Tak si běž. Já se o to postarám. Dělej si, co chceš, jako vždycky.
Už to máte?
Rand je dřevorubec. Bohatě na to stačí sám.
Napadlo mě, že bude lepší, když rozdělíme síly.
Něco mi říká, že ty moc sil nemáš.
Přijde na to jak na co.
Na čištění latríny?
-Ne. -Praní povlečení?
Radši v něm spím.
Mám nápad. Proč mi neřekneš, co umíš,
a já uvidím, jestli pro tebe něco najdu.
No...
Doma jsem byl obstojný obchodník s koňmi.
Tebe nám seslalo samo nebe.
Pozor všichni!
Mám tady koňského handlíře bez koní.
Ach jo.
Potřebuje někdo koňského handlíře, co nemá koně?
Tady každýho zajímá jen další pivo.
Takže máš na výběr. Buď roznášet pivo, nebo sekat dřevo.
Většinou jsem ten, kdo pivo pije.
Tak to víš, jak jsou lidi nasraný, když na něj musí čekat.
-Dělej. -No tak!
Na co čeká?
Do dolů je tě škoda, hostinská s fousama?
Ztupil jsem břitvu, když jsem tvý ženě holil záda.
Dano, kdo to je? Kdes ho vyhrabala?
Nevím. Zjevil se tady. Ale možná si ho nechám.
Je s ním sranda.
Dali ti dýško.
Šetříš na něco?
Jen se chci dostat domů.
A já myslela, že tohle je tvůj vysněnej flek.
Škoda. Breenův pramen není zrovna místo, kde ženská může najít chlapa,
co dá dohromady větu.
Kde jsi doma?
Jsme oba z Baerlonu, na západě.
Nevíš, jak se tam nejrychleji dostat?
Po řece na člunu. Ale budeš potřebovat štědřejší spropitné.
-Jak moc? -O pár stovek stolů víc.
Dvojnásobek, jestli se tvůj přítel sveze taky.
Myslím, že budu potřebovat jen jeden lístek.
Škoda že se vracíš domů.
Jsem ráda, žes odtamtud odešel.
My jsme se v týhle špíně narodili.
A celý život se v ní plácáme,
dokud nás jednoho dne nezahází pár lopatami té samé špíny.
A každej z těch parchantů tady o mně ví všechno.
Ti, co tu zůstali, mě znali ještě jako malou holku.
Ale někde na novém místě...
Na novém místě můžeš být, kým chceš.
A nikdo nebude vědět, z jaké špíny pocházíš.
Moje rodina mě potřebuje.
Takže se nějak vrátím.
I kdybych měl žebrat, půjčit si nebo krást.
To poslední bych si rozmyslela, jestli nechceš skončit v kleci.
Ten jed... Není jako jiné, co znám.
Bojím se...
Já se vrátím.
Kam jdeš? Už mě nebudeš sledovat na každém kroku?
Budeš ji opatrovat. Nic jiného ti nezbývá.
Nebuď si tak jistý.
Tam moc daleko před sebe neuvidíme.
Půjdu se nejdřív podívat.
-Přijdu pro tebe, jestli to bude bezpečné. -Ne!
Půjdeme spolu, nebo tam nepůjdeme vůbec.
Ne, jen to okouknu... Jen se podívám, kdo to je.
Nemusíš mě chránit, Perrine.
Víš to?
To, co se stalo, není tvoje chyba.
Je.
Není.
Není to tvoje chyba.
No tak.
Pojďme.
Perrine? Perrine, co se děje?
Co chcete?
Znáte píseň?
Co?
Neznají, jinak by odpověděli.
„Vaše uvítání hřeje našeho ducha jako vaše ohně tělo.
Ale tu píseň neznáme.“
To je ta podstatná část.
No tak, řekněte to.
„Vaše uvítání hřeje našeho ducha
jako vaše ohně tělo,
ale tu píseň neznáme.“
„Tu píseň neznáme.“
Spokojeni?
Pak hledejme dál.
Jak bývalo, tak i bude, kéž bychom si pamatovali, hledali a nalezli.
Já jsem Ila. Tohle je Raen.
Vypadáte příšerně.
Prosím.
Kdo jste?
Ale no tak.
Naše pověst nás předchází, kamkoli se hneme.
Špatná pověst.
Jsme Tuatha'ané, nomádský lid.
Lidi, co vám kradou zlato a děti.
Arame...
Určitě jste už slyšeli o cikánech.
Naše ohně jsou tu pro všechny. Do té doby, dokud je budou potřebovat.
A vy dva vypadáte, že je potřebujete.
Tvého přítele jsem pustila před hodinou. Myslela jsem, že šel za tebou.
Určitě se neukáže dřív, než bude hotovo.
To zatím stačí. Asi i na příští rok.
Takže tu můžeme zůstat?
Budeš zírat. Pojď.
Pod plachtou nám to bude stačit, opravdu.
Sem můžeš dát platícího zákazníka.
Myslíš, že by zaplatil?
Ne, ty a Mat jste si vydělali na nocleh pod střechou.
A budete tu mít soukromí.
Můžete křičet, jak chcete, nikdo vás neuslyší.
Nic nevyřeší partnerské neshody tak jako techtle mechtle.
My s Matem nejsme...
Po tom mi nic není, co si chlap dělá se svým...
-Už radši budu zticha. -Nejsme spolu.
Jsi si jistý? No, na „přátele“ mezi vámi panuje dost napětí.
Kdybych chtěl muže, měl bych na lepšího.
To jsem nevěděla.
Nepoznám to.
Ta piva jsou na účet podniku, ať to máte jakkoli.
To jeho si dej. Stejně neudělal ani ň.
Pokud nemáš práci.
Jestli si myslíš, že v práci nepiju, špatně jsi mě odhadl.
Siuan.
Našel jsem, co hledáme.
Je schopná jízdy?
Ten obklad jí dodá sílu na pár hodin, možná déle.
Ale potom...
Co to děláš, chlapče?
To bych se mohl zeptat i já tebe, starouši.
Nechci ti ublížit.
Vykrvácíš dřív, než se mě dotkneš.
Nepřežil jsem trolloky, abych zemřel rukou pěvce.
Nejsem tu kvůli tobě.
Chci ho pohřbít.
Jak se vesničan z Dvouříčí potká s trollokem?
Kdo říká, že jsem z Dvouříčí?
Máš to napsané na čele.
Ta řeč, ty šaty.
Tvoje pitomé způsoby.
Zatvrzelý jako mezek.
Pojď, pomoz mi ho dostat dolů.
Co udělal?
Tohle nebyla spravedlnost.
Slyšel jsem, jak se ve městě chlubí, že zabili Aiela.
On je Aiel?
Kromě cizího přízvuku a oblečení
se nedá moc poznat, odkud člověk je.
Ale mimo Aielskou pustinu se tahle barva vlasů moc nevidí.
Říká se, že jsou stejně zlí jako trolloci.
Podle mě ne.
Jsou to bojovníci, to ano, ale čestní.
Víš,
jich je třeba se bát, jen když jsou zahalení.
To jsi pak synem smrti.
Ale on hrozba nebyl.
Zavraždili ho zbabělci,
kteří se báli něčeho, čemu nerozumí.
Tohle je naposled, co se tě zeptám. Co tady děláš?
Potřebuju peníze, abych se dostal domů.
Myslel jsem, že by je mohl mít.
Už je nepotřebuje.
Všichni jsme zažili chvíle zoufalství.
Řekni mi, až skončíš.
Je mi to líto.
Mám sestry, které mě potřebují.
Hotovo.
Když bereš mrtvým, můžeš je aspoň pohřbít.
-Takže jsi taky z Baerlonu? -Prosím?
Mat říkal, že se tam vrací.
Mat říká hodně věcí. Jo, jsem z Baerlonu.
Proč jsi odešel?
Potřeboval jsem utéct. Mat taky.
-Jsi v průšvihu? -Je to zamotané.
Proč se vrací sám?
Jdu na východ.
Kam?
Nechci vyzvídat. Třeba ti můžu pomoct.
Znám to všude.
Horníci a cestovatelé, co sem chodí, byli všude možně.
A já jsem tady a jen poslouchám, místo abych to viděla.
Viděla co?
Tearský kámen.
Lví trůn Caemlynu.
Ogiera Steddinga.
Možná i trolloka.
Proč ne?
Kolo mi moc možností nedalo.
A ty, které jsem měla, mě nechaly tady.
Víš, co je vtipný? Já...
Před tím vším jsem o Kole nikdy moc nepřemýšlel.
Prostě jsem vždycky dělal, co jsem považoval za správné,
pak jsem se posunul dál a dělal to samé.
Ale teď...
Já nevím.
Nevím, co je správné.
Nevím, co mám dělat.
Nevím ani hovno, vážně.
-Omlouvám se, já ne... -Ne, promiň.
-Nechtěl jsem... -Šla jsem na to moc zhurta.
Ne, s tebou to nemá nic společného. Já jen, že...
To ty vlasy?
Co?
Neměla jsem si je zaplétat.
Moc se jí pak podobám, viď?
Komu?
Egwain.
Fakt se mi líbíš, Rande.
Bylo by lepší, kdyby ses vrátil do postele.
-Odkud znáš její jméno? -Řekla jsem, ať jdeš do postele.
-Co to děláš? -Čekám.
-Na co? -Na Mata.
Potřebuju i jeho.
Nemyslela jsem si, že budeš tak milej. Ztěžuješ mi to.
Pomoc!
Odpočívej v pokoji, válečníku z Aielské pustiny.
Ať tvá duše najde vodu a stín.
Jak se jmenuješ, chlapče?
Mat Cauthon.
Thom Merrilin.
Když se teď známe, vrátíš mi moje peníze?
Tu možnost jsi mi upřel.
Opatruj se, chlapče.
Ať tě jednoho dne nenajdu viset v kleci.
Pomoc!
Proč myslíš, že jsem tě přivedla sem? Ty dveře jsou z tvrdého dřeva.
Třem mužům jako ty se je nepodařilo rozbít.
A jak jsem řekla, venku nikdo nic neuslyší.
Rande, no tak!
-Mate! -Co?
-Má můj meč. Utíkej! -Co se stalo?
-Běž! -Vraťte se!
Rande, tudy.
Z cesty!
Tudy.
Co se děje?
Dano...
-Co to děláš? -Vidím vás.
V noci ve snech, všech pět.
Ale záleží jen na jednom z vás. Jen jeden z vás může být on.
-Pět? -Být kdo?
Drak.
Kdo jsi?
Na tom nezáleží.
Záleží na tom, kým budu.
Jméno toho, kdo posledně dovedl Draka Temnému,
si pamatujeme už 3000 let.
Išamael.
A ze všech lidí, kteří Temnému slouží,
od rybářů až po královny,
to budu já, kdo vás k němu tentokrát přivede.
Já.
-Nechala bys Temného, aby nás zabil? -Nechce vás zabít.
To chtějí Aes Sedai.
Chce, abys nás zachránil. Copak to nechápeš?
Kolo se točí dál a lidé si pořád ubližují.
Každý muž, který přijde do týhle díry, má co vyprávět.
O povodních, suchu, válce,
sestrách vraždících své bratry, dětech zabíjejících rodiče.
Ale Drak...
Drak má možnost to všechno změnit,
rozbít Kolo, zastavit ho.
My půjdeme.
Opravdu?
Jednoho z nich jsem zavolala.
Už je na cestě.
-Co... Koho? -Koho?
Jednoho bez očí.
A nedokážete běžet rychleji než Stín.
Vy jste... Neslyšeli jste?
Je služebnicí Temného. Zaprodala mu tělo i duši.
Jestli mluvila pravdu, musíme ihned odejít.
S tebou nikam nejdeme.
Jak si přejete. Jestli myslíte, že Stín bude lepší společnost...
Kam jdeš?
Na východ.
A rychle.
Jdete?
Východ je dobrý.
Už tři hodiny jedeme na jihozápad.
Řekneš mi proč?
Moiraine, potřebujeme tě.
Moiraine Sedai.
Liandrin Sedai.
Jestli jsi tu, abys mi pomohla, jdeš pozdě.
Copak jsi to neslyšela?
Zajali jsme muže, který si říká Drak Znovuzrozený.
Překlad titulků: Vixo
Kreativní dohled Ludmila Vodičková