‫אומרים שהדרקון הקודם שבר את העולם, אבל הדרקון הבא יציל אותו.‬
‫תשכחו ממה ששמעתם על הדרקון.‬
‫הכוח הזה.‬
‫הוא נועד לנשים ולנשים בלבד.‬
‫נשים בכל העולם מכנות אותו בשמות שונים,‬
‫אך מדובר בכוח אחד.‬
‫את לא מקשיבה לרוח, אגווין.‬
‫הרוח מקשיבה לך.‬
‫אתה לא רואה עד כמה היא חיוורת וחלשה?‬
‫המפלצות האלה הרגו את נאיניב ואת ליילה, וחצי מכל האנשים שאהבנו.‬
‫אתה תהיה בדיוק כמו אבא שלך.‬
‫שמוק ארור כמוהו.‬
‫מה בשם האור?‬
‫לך! אני אמצא אותך.‬
‫- חכה. אי אפשר ללכת בלעדיהם. - אני די בטוח שאפשר.‬
‫- רנד! - מאט!‬
‫אם לא תיקח אותי אליהם ברגע זה, אשסף לך את הגרון.‬
‫נאיניב!‬
‫מחזור כישור הזמן‬
‫איפה החברים שלי?‬
‫הם בחיים?‬
‫לא אשאל שוב.‬
‫הם לא כאן.‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫מה היא עשתה להם?‬
‫את חושבת שאת מכירה את העולם הזה.‬
‫את לא יודעת דבר.‬
‫אדון האופל רודף אחרי החברים שלך.‬
‫מוריין נלחמה בכוחותיו בכל מאודה.‬
‫אם הם כה חשובים לה, למה היא נטשה אותם?‬
‫היא לא נטשה אותם.‬
‫אני נטשתי אותם.‬
‫היא לא יכולה לזוז.‬
‫בטח שלא למצוא אותם במצבה.‬
‫את מרפאה.‬
‫אתה חושב שאני אעזור לה?‬
‫תעשי זאת אם את רוצה לעזור לחברים שלך.‬
‫אל תזוז.‬
‫שנינו יודעים... שלא תעשי זאת.‬
‫- באמת ניסית להרוג אותי? - תעזוב אותי.‬
‫אגווין!‬
‫פרין!‬
‫אגווין!‬
‫פרין!‬
‫אתה רואה אותם?‬
‫- היי, אם הם הצליחו לצאת מהעיר... - הם יצאו.‬
‫- אגווין! - תקשיב, רנד.‬
‫אנחנו נמצא אותם, באמת. אני מבטיח לך.‬
‫אבל לא נוכל לעזור להם אם יהרגו אותנו. בסדר?‬
‫מי יודע מה מסתובב פה ושומע אותנו?‬
‫בוא נמצא דרך לחזור הביתה. טוב?‬
‫- ואם נמצא אותם בדרך... - אני לא חוזר הביתה.‬
‫מוריין אמרה שהטרולוקים יחזרו אם אנחנו נחזור.‬
‫היא אמרה שצריך ללכת למגדל הלבן.‬
‫ואתה מאמין למוריין?‬
‫אגווין מאמינה לה.‬
‫ומה אתה רוצה שנעשה?‬
‫פשוט נלך ברגל למגדל הלבן.‬
‫- איך נגיע לשם? - אומרים שכל הדרכים מובילות לשם.‬
‫דרכים לא עובדות ככה.‬
‫הוא במזרח.‬
‫אנחנו יודעים את זה.‬
‫בחייך, רנד.‬
‫הדבר האחרון שרצית לעשות הוא לעזוב את הבית.‬
‫שנינו יודעים את זה.‬
‫זה לא יהיה הבית בלעדיהם.‬
‫הזאבים האלה.‬
‫נראה לי שהם עוקבים אחרינו.‬
‫תמשיכי! קדימה, בואי נבעיר אש. היא תרחיק אותם.‬
‫אני מצטער. אני אצליח.‬
‫אל תדאגי, אני אצליח. נו, כבר.‬
‫טוב. נו, כבר.‬
‫נו, כבר!‬
‫זה בזכותי או בזכותך?‬
‫אם לא אכפת לך לתעל לנו אוכל או מים.‬
‫את חושבת שהם בסדר?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל אני יודעת לאן רנד ילך.‬
‫הביתה.‬
‫לא, אסור לנו לחזור.‬
‫- אין לנו ברירה. - אסור.‬
‫וגם הם לא יעשו את זה.‬
‫ואיך אתה יודע?‬
‫כי אני מכיר את רנד.‬
‫הוא ילך למקום שאליו הוא חושב שאת תלכי.‬
‫בואי הנה, אני אשמור.‬
‫תתחממי. תנוחי קצת.‬
‫את מוכנה לעזור עכשיו?‬
‫אם אעזור לה, חסר לה שהיא לא תיתן לי את התשובות שאני רוצה.‬
‫את בעמדה שמאפשרת לך להציב דרישות?‬
‫זו לא דרישה, זה איום.‬
‫היא תמות בלי טיפול.‬
‫אתה יודע את זה.‬
‫אני לא רואה חוכמה נוספת בסביבה.‬
‫מה איתך?‬
‫אתה לא חייב לעמוד שם ככה, אני לא אברח.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אם אתה רוצה לשאול, אז תשאל וזהו.‬
‫אמרת שעקבת אחריי.‬
‫משני הנהרות עד שאדאר לוגות'.‬
‫איך?‬
‫אמרתי שאתה יכול לשאול, לא שאני אענה.‬
‫בסדר, אני מוכנה.‬
‫שמעתי על הקשר בין אאס סדאי לבין העוצר שלה,‬
‫שאתה מרגיש את מה שהיא מרגישה.‬
‫אז תתכונן, כי זה יכאב.‬
‫עכשיו נחכה.‬
‫ליילה?‬
‫ליילה!‬
‫פרין, הזאבים. הם קרובים.‬
‫מהר, רוצי!‬
‫מכאן.‬
‫- מהר! - קדימה!‬
‫אני איתך. תמשיכי לרוץ!‬
‫קדימה. מכאן!‬
‫מהר! קדימה!‬
‫אני אעכב אותם.‬
‫לא, קדימה!‬
‫למה הם עצרו?‬
‫אנחנו חייבים להמשיך להתקדם. בואי!‬
‫אני איתך.‬
‫חרא, קר פה.‬
‫אולי... נחליף מעילים?‬
‫בחייך.‬
‫תחשוב על הילדים שיקראו עליך סיפורים יום אחד.‬
‫מאט קות'ון, האיש שהלך פעם במזג אוויר מעט קריר.‬
‫אתה מצחיק עכשיו?‬
‫זה חדש.‬
‫לפחות, בוא נתחיל ללכת בירידה ולא בעלייה.‬
‫היי!‬
‫מה זה?‬
‫ירידה.‬
‫נראה שזה מקום ידידותי. קבלת פנים נחמדה.‬
‫אז תתנהג למופת.‬
‫בוא.‬
‫מעניין למה מעולם לא היה לנו דבר כזה בשני הנהרות.‬
‫ממש מקסים.‬
‫לשתות!‬
‫ברוכים הבאים, רבותיי.‬
‫יש לנו מספיק רק לאוכל.‬
‫- המרק טעים היום. - כן.‬
‫עוד מישהו הגיע לעיירה היום?‬
‫בגילנו, אישה עם צמה או גבר מגודל?‬
‫נפח?‬
‫לא, היחיד חוץ מכם שבדיוק הגיע לעיירה הוא טרובדור.‬
‫כדאי שתהיו בשקט, הוא תכף ישיר שוב.‬
‫צבעי הבוקר שלו‬
‫החשכה של לילותיו‬
‫קברים קטנים שלא הזהירו‬
‫שמש שלא האירה עליו‬
‫הוא ראה את כל עולמו נשבר‬
‫הנפש שהכרתי שאין לה מנוח‬
‫בכלא שהוא יצר‬
‫האיש שלא יכול לשכוח‬
‫אני עדיין שומע את זעקותיו‬
‫לאנשים שחסרו לו‬
‫אני עדיין שומע את זעקותיו‬
‫לאנשים שהוא איבד‬
‫הוא ראה אותם בנהרות‬
‫הוא חש אותם בגשמים‬
‫בחלומות, הוא שמע אותם לוחשים‬
‫את האמת שגורמת לו ייסורים‬
‫בגללו כל העולם נשבר‬
‫הנפש שהכרתי שאין לה מנוח‬
‫בכלא שהוא יצר‬
‫האיש שלא יכול לשכוח‬
‫בסדר. כולנו נבכה או שאנחנו רוצים עוד סיבוב?‬
‫- סליחה. - כן, אין דבר, חבר.‬
‫תודה.‬
‫תרומה לטרובדור?‬
‫אני מדוכא מכדי לתת צדקה, לצערי.‬
‫אבל אם נראה לכם שתוכלו לשיר טוב יותר, קדימה.‬
‫אל תיפלו בפח שלו.‬
‫אם מישהו שר פה חוץ ממנו, הוא מוצא את עצמו באגם.‬
‫- זה עולה שלושה מטבעות נחושת. - לא הזמנו בירה בשבילו.‬
‫- תרומה לטרובדור. - זה בסדר.‬
‫אסור לסמוך פה על אף אחד.‬
‫בחייך.‬
‫תרומה לטרובדור.‬
‫- ושכר צנוע על הלקח לחיים. - חתיכת לקח יקר.‬
‫כאלה הם הלקחים הכי טובים.‬
‫שב.‬
‫הם עדיין שם.‬
‫תראה.‬
‫עקבות טריות.‬
‫ועמוקות.‬
‫ועברו מעליהן הרבה אנשים.‬
‫מי אתה חושב שהם?‬
‫אני לא יודע.‬
‫סוחרים...‬
‫אולי גלימות לבנות.‬
‫לא משנה מי הם,‬
‫הם בדרכם מזרחה, לכיוון המגדל הלבן.‬
‫הזאבים, פרין...‬
‫כמעט נדמה שהם הובילו אותנו לכאן.‬
‫כדאי שנשמור מרחק עד שנדע אחרי מי אנחנו עוקבים.‬
‫יש לך מספיק כסף כדי לשלם על הלילה?‬
‫לי יש, אתה נשדדת.‬
‫בוא, נלך לבדוק אם למלצרית יש מקום בשבילנו.‬
‫בוא.‬
‫בסדר, דברו. אני שמה לב כשבחור רוצה משהו.‬
‫ידידי ואני מצויים במצב כלכלי קשה‬
‫ואנחנו זקוקים למקום לינה, רק ללילה אחד.‬
‫אנחנו נופלים שדודים לרגלייך שופעות החסד והצדקה.‬
‫קדימה.‬
‫אנחנו מחפשים מקום זול, אפילו רק יריעת בד.‬
‫יש לנו קצת כסף, או שנוכל לעבוד בתמורה.‬
‫תחסכו את כספכם.‬
‫האור יודע שאני זקוקה לעזרה.‬
‫בואו.‬
‫תתחילו בכך שתבקעו אותם.‬
‫אני בטוחה שתסתדרו, שני בחורים חזקים כמוכם.‬
‫היא לא קצת צעירה מדי בשבילך?‬
‫חשבתי שאתה מעדיף את הטיפוס של מוריין.‬
‫אני חורג ממנהגי.‬
‫בוא, נעשה תורות.‬
‫אם אתה חושב שהיא בעניין.‬
‫העץ, מאט.‬
‫נתחלף.‬
‫לשם ההגינות, אתה אמרת שנעשה את זה.‬
‫ואתה הסיבה שאנחנו בעיירה המחורבנת הזאת מלכתחילה.‬
‫- מה קורה איתך? - שום דבר.‬
‫זה הדבר הכי זניח שנצטרך לעשות‬
‫כדי להגיע למגדל הלבן.‬
‫אתה חושב שזה יהיה קל?‬
‫אתה רציני, נכון?‬
‫- מה זאת אומרת? - לגבי כל החרא הזה!‬
‫- על מה אתה מדבר? - בחייך. אאס סדאי.‬
‫המגדל הלבן, אחד מאיתנו הוא הדרקון שנולד מחדש.‬
‫זאת בדיחה מחורבנת!‬
‫מהסוג הגרוע ביותר, בדיחה שנגררה זמן רב מדי.‬
‫אגווין ופרין לא הולכים למגדל הלבן.‬
‫הם כנראה מתים.‬
‫אתה לא מאמין בזה.‬
‫אפילו אם הם לא מתים,‬
‫אתה לא צריך ללכת לשם למענה.‬
‫היא לא הייתה עושה זאת למענך.‬
‫אתה כזה שמוק.‬
‫אז לך. אני אטפל בזה. תעשה מה שאתה רוצה, כמו תמיד.‬
‫כבר סיימת?‬
‫רנד הוא איש יערות. הוא כשיר די והותר.‬
‫חשבתי שאולי עדיף לפצל את המאמצים שלנו.‬
‫יש לי תחושה שהמאמצים שלך לא שווים הרבה.‬
‫זה תלוי לגמרי בתרגיל.‬
‫ניקיון בתי שימוש?‬
‫- לא. - כיבוס מצעים?‬
‫אני מעדיף לישון עליהם.‬
‫יש לי רעיון. אולי תגיד לי מה אתה יכול לעשות,‬
‫ואני אבדוק אם אוכל למצוא לך משהו.‬
‫טוב...‬
‫בבית הייתי סוחר סוסים אמיד.‬
‫מזל שאתה פה.‬
‫חבר'ה!‬
‫חבר'ה, יש לי כאן סוחר סוסים שאין לו סוסים.‬
‫בסדר.‬
‫מישהו צריך סוחר סוסים שאין לו סוסים?‬
‫לאף אחד לא אכפת משום דבר חוץ מהבירה הבאה.‬
‫אז תבחר, להגיש בירה או לחטוב עץ.‬
‫אני בדרך כלל זה ששותה.‬
‫אז אתה יודע עד כמה אנשים מתעצבנים כשהם מחכים למשקה.‬
‫- קדימה. - קדימה!‬
‫למה הוא מחכה?‬
‫יפה מדי בשביל המכרות, מלצרית עם זיפים?‬
‫סכין הגילוח נהרסה לי כשגילחתי לאשתך את הגב.‬
‫היי, דיינה, מי זה? איפה מצאת אותו?‬
‫אני לא יודעת. הוא פשוט הגיע. אבל אולי אשאיר אותו.‬
‫הוא משעשע.‬
‫הם נתנו לך תשר.‬
‫אתה חוסך כדי לקנות משהו יפה?‬
‫אני רק מנסה להגיע הביתה.‬
‫ואני חשבתי שזה המקום שתמיד חלמת עליו.‬
‫חבל. מעיין ברין הוא לא בדיוק מקום שאפשר למצוא בו גבר‬
‫שיכול לחבר משפט שלם.‬
‫אז איפה הבית?‬
‫שנינו מבארלון, במערב.‬
‫את יודעת במקרה מה הדרך הכי מהירה לחזור?‬
‫בספינת נהר. אבל תצטרך עוד תשרים.‬
‫- כמה? - עוד כמה מאות שולחנות.‬
‫פי שניים אם החבר שלך בא איתך.‬
‫נראה לי שאצטרך רק כרטיס אחד.‬
‫קצת חבל שאתה נוסע הביתה.‬
‫מוצא חן בעיניי שיצאת משם.‬
‫כאן, אנחנו נולדים בעפר הזה.‬
‫חופרים בו כל חיינו,‬
‫עד שיום אחד, הם מכסים אותנו בכמה ערמות של אותו עפר.‬
‫וכל המנוולים האלה יודעים עליי הכול.‬
‫אלה שנשארו מכירים אותי מאז שהייתי ילדה.‬
‫אבל מקום חדש...‬
‫במקום חדש, אפשר להיות מה שאתה רוצה.‬
‫ואף אחד לא יכיר את העפר שנולדת בו.‬
‫יש אנשים שצריכים אותי.‬
‫אז אני אחזור, איכשהו.‬
‫בין אם אצטרך לקבץ נדבות, ללוות או לגנוב.‬
‫הייתי חושבת על האפשרות האחרונה, אם אתה לא רוצה למצוא את עצמך בכלוב.‬
‫הרעל... הוא לא דומה לשום דבר שראיתי בעבר.‬
‫אני חוששת...‬
‫תכף אשוב.‬
‫לאן אתה הולך? אתה לא אמור להשגיח עליי בשבע עיניים?‬
‫את תשמרי עליה. את חייבת.‬
‫אל תהיה בטוח כל כך.‬
‫לא נוכל לראות למרחקים כשניכנס לשם.‬
‫אני איכנס קודם.‬
‫- אחזור לקחת אותך אם יהיה בטוח. - לא!‬
‫נלך יחד או שלא נלך בכלל.‬
‫לא, אני רק הולך לבדוק... פשוט אבדוק מי הם.‬
‫אתה לא צריך להגן עליי, פרין.‬
‫בסדר?‬
‫אתה לא אשם במה שקרה.‬
‫אני כן.‬
‫אתה לא.‬
‫אתה לא אשם.‬
‫קדימה.‬
‫בוא נלך.‬
‫פרין? פרין, מה קרה?‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫אתם מכירים את השיר?‬
‫מה?‬
‫הם לא מכירים אותו, אחרת הם היו עונים.‬
‫"ברכתכם מחממת את ליבנו כפי שמדורותיכם מחממות את בשרנו.‬
‫"אך איננו מכירים את השיר."‬
‫זה החלק החשוב.‬
‫קדימה, תגידו אותו.‬
‫"ברכתכם מחממת את ליבנו‬
‫"כפי שמדורותיכם מחממות את בשרנו,‬
‫"אך איננו מכירים את השיר."‬
‫"אנחנו לא מכירים את השיר."‬
‫מרוצה?‬
‫אז נמשיך לחפש.‬
‫מה שהיה הוא שיהיה, אם רק נזכור, נחפש ונמצא.‬
‫אני אילה. זה ראין.‬
‫שניכם נראים נורא.‬
‫בבקשה.‬
‫מי אתם?‬
‫נו, באמת.‬
‫שמנו הולך לפנינו בכל מקום.‬
‫לא הרווחנו ביושר את השם הזה.‬
‫אנחנו הטואת'אן, עם הנוודים.‬
‫העם שגונב לכם את הזהב וחוטף לכם את הילדים.‬
‫ארם...‬
‫בטח שמעתם על הפחחים, לא?‬
‫המדורות שלנו פתוחות לכולם, כל עוד אתם זקוקים להן.‬
‫ועושה רושם שאתם זקוקים להן.‬
‫שחררתי את החבר שלך לפני שעה, תיארתי לעצמי שהוא יצטרף אליך.‬
‫לא לפני שכל העבודה תסתיים, אני בטוח.‬
‫זה מספיק בינתיים, וכנראה לשנה הבאה.‬
‫אז זה בסדר שנישן פה בחוץ?‬
‫אציע לך משהו טוב יותר. בוא.‬
‫באמת, נהיה בסדר גמור מתחת ליריעות הבד.‬
‫תוכלי לתת את החדר הזה ללקוח משלם.‬
‫אתה חושב שאני רואה משהו מהכסף הזה?‬
‫לא, אתה ומאט, הרווחתם קורת גג אמיתית.‬
‫וזה יספק לכם הרבה פרטיות.‬
‫תוכלו להרעיש כמה שתרצו ואף אחד לא ישמע דבר.‬
‫אין כמו מזמוז קטן לפתרון קשיים בזוגיות.‬
‫מאט ואני, אנחנו לא...‬
‫סליחה, זה לא ענייני, מה גבר מחליט לעשות עם ה...‬
‫- אסתום את הפה. - אנחנו לא יחד.‬
‫אתה בטוח? המצב נראה די מתוח יחסית ל"חברים".‬
‫כן, לו הייתי רוצה גבר, יכולתי למצוא טוב יותר.‬
‫לא ידעתי.‬
‫אני לא יודעת להבחין.‬
‫הבירות על חשבון הבית בשבילכם, לא משנה מה אתם.‬
‫אז תשתי את הבירה שלו. הוא לא עשה כלום.‬
‫אלא אם את עובדת.‬
‫אם אתה חושב שאני לא שותה בעבודה, לא הערכת אותי נכון.‬
‫סוואן.‬
‫מצאתי את מה שאנחנו מחפשים.‬
‫היא יכולה לרכוב?‬
‫הרטייה תספק לה אנרגיה לכמה שעות, אולי יותר.‬
‫אבל לאחר מכן...‬
‫מה אתה עושה, ילד?‬
‫אני יכול לשאול גם אותך את השאלה הזו, איש זקן.‬
‫אני לא רוצה לפגוע בך.‬
‫תדמם למוות לפני שתצליח להניח עליי אצבע.‬
‫לא שרדתי טרולוקים כדי שיהרוג אותי זמר.‬
‫לא באתי בשבילך.‬
‫באתי לקבור אותו.‬
‫איזה מין נער חווה משני הנהרות פגש טרולוק?‬
‫מי אמר שאני משני הנהרות?‬
‫רואים את זה עליך.‬
‫צורת הדיבור שלך, הלבוש שלך.‬
‫הגישה האווילית שלך.‬
‫עקשן כמו פרד.‬
‫בוא, תעזור לי להוריד אותו.‬
‫מה הוא עשה?‬
‫זה לא היה צדק.‬
‫שמעתי אותם בעיירה, מתרברבים על כך שהם הרגו איאל.‬
‫הוא איאל?‬
‫אין הרבה דברים חוץ ממבטא וסגנון לבוש‬
‫שמרמזים על מוצאו של אדם.‬
‫אבל נדיר לראות צבע שיער כזה מחוץ לשממת האיאלים.‬
‫בסיפורים נאמר שהם רעים כמו הטרולוקים.‬
‫לא בסיפורים שלי.‬
‫הם לוחמים, כן, אבל הם לוחמים שמחויבים לכבוד.‬
‫תבין,‬
‫צריך לדאוג רק כשהם מצועפים.‬
‫אז אין לך סיכוי לשרוד.‬
‫הוא לא היה איום.‬
‫רצחו אותו פחדנים‬
‫שפחדו ממשהו שהם לא מבינים.‬
‫זו הפעם האחרונה שאשאל אותך. מה אתה עושה פה?‬
‫אני צריך כסף... כדי להגיע הביתה.‬
‫חשבתי שאולי יש לו קצת.‬
‫הוא לא צריך אותו.‬
‫לכולנו היו רגעים נואשים.‬
‫תגיד לי כשתסיים.‬
‫אני מצטער.‬
‫יש לי אחיות שזקוקות לי.‬
‫סיימתי.‬
‫אם אתה גונב מהמתים, לכל הפחות תקבור אותם.‬
‫- אז גם אתה מבארלון? - סליחה?‬
‫מאט אמר שהוא חוזר לשם.‬
‫מאט אומר הרבה דברים. כן, אני מבארלון.‬
‫למה עזבת?‬
‫הייתי צריך להתרחק. גם מאט.‬
‫- הסתבכתם בצרות? - זה מורכב.‬
‫אז למה אתה מרשה לו לחזור לבד?‬
‫אני בדרכי מזרחה.‬
‫לאן?‬
‫אני לא מחטטת. אולי אוכל לעזור.‬
‫אני מכירה את כל המקומות.‬
‫אני שומעת כורים ונוודים מדברים על כל המקומות.‬
‫ואני שומעת לי כשאני בעצם רוצה לראות.‬
‫לראות מה?‬
‫את האבן של טיר.‬
‫את כס הארי של קאמלין.‬
‫סטדינג של אוגירים.‬
‫אולי אפילו טרולוק.‬
‫למה את לא עושה זאת?‬
‫הכישור לא העניק לי הרבה אפשרויות בחירה.‬
‫והבחירות שלי השאירו אותי כאן.‬
‫את יודעת מה מצחיק? אני...‬
‫מעולם לא הקדשתי הרבה מחשבה לכישור לפני שכל זה קרה.‬
‫פשוט תמיד עשיתי מה שנראה לי נכון,‬
‫ואז המשכתי לדבר הבא וניסיתי לעשות שוב את המעשה הנכון.‬
‫אבל עכשיו...‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני לא יודע מה נכון.‬
‫אני לא יודע מה לעשות.‬
‫אני לא יודע כלום, בעצם.‬
‫- אני מצטער, אני לא... - לא, סליחה.‬
‫- לא התכוונתי... - הבהלתי אותך, נכון?‬
‫לא, זה לא קשור אלייך. פשוט...‬
‫זה בגלל השיער?‬
‫מה?‬
‫לא, לא הייתי צריכה לקלוע צמה.‬
‫ככה אני דומה לה מדי, נכון?‬
‫דומה למי?‬
‫לאגווין.‬
‫אתה מוצא חן בעיניי, רנד.‬
‫עדיף שפשוט תחזור לשבת על המיטה.‬
‫- איך את יודעת מה שמה? - אמרתי, שב על המיטה.‬
‫- מה את עושה? - מחכה.‬
‫- למה? - למאט.‬
‫אני צריכה גם אותו.‬
‫לא חשבתי שתהיה חמוד כל כך. זה מקשה עליי.‬
‫הצילו!‬
‫נוח, לוחם הארץ המשולשת.‬
‫מי ייתן ונשמתך תמצא מים וצל.‬
‫מה שמך, בחור?‬
‫מאט קות'ון.‬
‫תום מרילין.‬
‫אחרי שהפכנו למכרים, אתה מתכוון להחזיר לי את הכסף שלי?‬
‫אני רואה שמנעת ממני את ההזדמנות.‬
‫תשמור על עצמך, בחור.‬
‫שלא אמצא אותך תלוי בכלוב יום אחד.‬
‫הצילו!‬
‫למה נראה לך שהבאתי אותך לכאן? הדלת הזאת עשויה מעץ קשיח.‬
‫שלושה גברים כמוך לא יצליחו לפרוץ אותה.‬
‫וכמו שאמרתי, אף אחד לא שומע דבר בחוץ.‬
‫רנד, בחייך!‬
‫- מאט! - מה?‬
‫- החרב שלי אצלה. רוץ! - מה קרה?‬
‫- רוץ! - תחזרו הנה!‬
‫רנד, לכאן.‬
‫זוז מהדרך!‬
‫מכאן.‬
‫מה קורה פה?‬
‫דיינה...‬
‫- מה את עושה? - אני רואה אתכם.‬
‫בלילה, בחלומותיי, את כל החמישה.‬
‫אבל רק אחד מכם חשוב. רק אחד מכם יוכל להיות האחד.‬
‫- חמישה? - להיות מה?‬
‫הדרקון.‬
‫מי את?‬
‫לא משנה מי אני.‬
‫מה שמשנה הוא מי שאהיה.‬
‫בפעם האחרונה שמישהו הביא את הדרקון לאדון האופל,‬
‫אנחנו עדיין זוכרים את שמו כעבור 3,000 שנים.‬
‫ישמעאל.‬
‫ותארו לעצמכם שמכל האנשים שמשרתים את האופל,‬
‫החל בדייגים וכלה במלכות,‬
‫אני אהיה זו שתביא אתכם אליו הפעם.‬
‫אני.‬
‫- את תרשי לאדון האופל להרוג אותנו? - הוא לא רוצה להרוג אתכם.‬
‫זה מה שהאאס סדאי רוצות.‬
‫הוא רוצה שתצילו אותנו. אתם לא מבינים את זה?‬
‫הכישור ממשיך להסתובב ואנשים ממשיכים לסבול.‬
‫לכל איש שמגיע לעיירה המחורבנת הזאת יש סיפור.‬
‫שיטפון, בצורת, מלחמה,‬
‫אחיות שרוצחות את אחיהן, ילדים שהורגים את הוריהם.‬
‫אבל הדרקון...‬
‫לדרקון יש הזדמנות לשנות את כל זה,‬
‫לשבור את הכישור, לשים לזה סוף.‬
‫אנחנו נלך עכשיו.‬
‫באמת?‬
‫קראתי לאחד מהם.‬
‫הוא כבר בדרך.‬
‫- מה... אחד ממה? - אחד ממה?‬
‫אחד מחסרי העיניים.‬
‫ולא תצליחו לברוח מנמוגן.‬
‫- הרגע... - לא שמעת אותה?‬
‫היא ידידת-אופל, ילד. מושבעת בגוף ובנפש לאדון האופל.‬
‫אם היא אמרה אמת, אנחנו חייבים ללכת עכשיו.‬
‫אנחנו לא הולכים איתך לשום מקום.‬
‫תעשו כרצונכם, אם אתם חושבים שתיהנו יותר עם הנמוגן.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫מזרחה.‬
‫ומהר.‬
‫אתם באים?‬
‫מזרחה זה טוב.‬
‫אנחנו רוכבים לכיוון דרום-מערב כבר שלוש שעות.‬
‫אתה מעוניין להגיד לי למה?‬
‫מוריין, אנחנו זקוקים לך עכשיו.‬
‫מוריין סדאי.‬
‫ליאנדרין סדאי.‬
‫אם באת לעזור, איחרת את המועד.‬
‫לא שמעת?‬
‫לקחנו בשבי גבר שקורא לעצמו הדרקון שנולד מחדש.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬
‫בקרת כתוביות: שקד הרטמן‬