TIDLIGERE
Dragen er blevet genfødt. Og det er én af jer.
Vores eneste chance er at nå Det hvide tårn
og de andre Aes Sedai-søstre.
Denne kraft.
Den er beregnet til kvinder.
Hvad i Lysets navn? Løb! Jeg finder jer.
Jeg har hørt om båndet mellem en Aes Sedai og hendes vogter.
Du har vel hørt om Tinkerne?
De, der stjæler jeres guld og børn.
Jeg kan se jer. I mine drømme, alle fem.
Kun én af jer betyder noget. Kun én er det.
-Fem? -Være hvad?
Dragen.
Og man kan ikke løbe fra Falmen.
Hun er en Mørkefælle, knægt.
Moiraine Sedai.
Liandrin Sedai.
Vi har fanget en mand, der kalder sig "Den genfødte drage."
Han ødelagde portene!
Hans hær er overalt.
Konge, De skal væk fra ham.
-Nej, kom med mig. -Løb!
Du vil aldrig bære sølvkronen.
Kronen?
Hvad betyder en krone for Den genfødte drage?
Du...
Du tror virkelig på det, gør du ikke?
Få det overstået, Logain.
Jeg har sendt bud til Det hvide tårn.
Aes Sedai kommer efter dig.
De kvinder...
De burde følge mig, ikke bekæmpe mig.
Men de er bange,
bange for, at Dragen ødelægger verden igen.
Kaster os årtusinder tilbage, ligesom den sidste gjorde.
De glemmer, at Dragen lige så godt
kan redde verden, som ødelægge den.
Du behøver ikke overbevise den mand om noget.
Han er dig underlegen.
Dræb ham.
Ville du synes om det?
Du er allerede blevet gal.
Han vil forråde dig.
Ligesom dine forældre.
Ligesom din søster.
Ingen af dem forstår, hvem du er,
hvad du vil blive.
Der er plads til enhver ved min side.
Selv mine fjender.
Den sidste drage ødelagde verden,
men jeg vil samle den.
Tak, Kerene.
Du har holdt hære tilbage.
At helbrede ét sår burde ikke udmatte dig.
Det gjorde det ikke.
Det var ham.
Jeg vil møde denne falske drage.
Måske er han falsk, men han har flere tusind følgere.
-Rettroende. -Men du tror ikke på det, vel?
Kun Liandrin, Alanna og jeg
er stærke nok til at afskærme ham fra at bruge Den ene kraft.
Og selv da må vi arbejde parvis.
Kan han høre os?
Og goddag til dig.
Vi har stoppet hans ører med vævninger af luft.
Jeg hørte, han erobrede det halve Ghealdan og havde selv kongen med sig.
Hvordan fangede I ham?
Med en plan efter dit hjerte.
Vi krøb ind i hans lejr og afskærmede ham, mens han sov.
Lidt lyn, og så flygtede hans hær hjem til deres mødre.
Lad os håbe det. Jeg har opsat vagtposter. De siger til, hvis nogen nærmer sig.
Og galskaben, hvor langt væk er han?
Han er som enhver mand, der kan kanalisere. Værre endda.
Han hævdede at være Dragen og prøvede at erobre Tårnet,
og det kræver ikke rettergang at uddele den passende straf.
Amrylin-sædet befalede os at føre ham til Tårnet til rettergang.
Hun bestemmer, hvad han fortjener, ikke os.
Jeg har genvundet nok styrke.
Lad mig dele byrden.
Sådan er Moiraine.
Evigt uselvisk.
Vi har ikke råd til huller i skjoldet.
Liandrin venter med at sænke sit, indtil dit er på plads.
Kan du mærke det nu? Det er halvdelen af hans kraft.
Du sænker stadig skulderen.
Det er for tidligt at være så træt.
Hvordan er livet i Tårnet?
Flere problemer.
Få Aes Sedai til at håndtere dem.
-Og Amyrlin-sædet? -Hun sidder stadig...
Og hun er ikke blevet gladere for Moiraine.
Jeg hørte hende true med personligt at hente jer to hjem.
Jeg har aldrig rigtigt forstået din smag i følgesvende.
Hun er ikke en følgesvend.
Hun er knap nok selskab.
Og sikkert stædig som et æsel.
-Se her. -Billigt trick.
Jeg troede, du havde den næste vagt.
Tog Moiraine din plads?
Hvis hun ikke er forsigtig, vil hun charmere dig.
Jeg har intet andet end respekt for Moiraine Sedai.
Så vil jeres vagter sammen nok gå hurtigt.
Selv hvis vi havde noget til fælles, ville jeg ikke ane det.
Det er svært at have en samtale med en, der ikke vil sige noget.
Lan er lige så slem, når han vil være det.
Forestil dig deres middage.
Liandrin vinder indpas hos de andre.
Vi mildner ikke Logain uden rettergang.
Rygtet siger, at De røde har gjort det samme i landområderne.
End ikke Liandrin trodser Amyrlin-sædet.
Amyrlin er her ikke.
-Og du skal... -Og jeg lover, at jeg vil hvile mig.
Du bekymrer dig mere, end du plejer.
Jeg sover mindre.
Så jeg har tid til det.
Hvordan har du sovet?
Det har jeg ikke.
Jeg stoler ikke på de mennesker.
Der er noget ved dem, der ikke...
Hvis én af os føler, at vi bør gå, gør vi det. Uden spørgsmål.
Okay?
Vi tager østpå, mod Tar Valon.
I er velkomne til at følge med os, så længe I tåler os.
Hvordan ved du, vi er ikke banditter eller værre?
I vandrede rundt på Caralain-sletten i pjalter
uden mad eller guld.
Hvis I er banditter, er I ikke særlig gode.
Det er ikke ofte, landsbyboere kommer ned fra Tågebjergene.
Vi er fra Hvidebro.
Vi blev adskilt fra en karavane.
Det siger I ikke?
Kommer I?
Følg med. Jeg kan se en gård længere fremme.
Så så.
Hvad er der med dig?
Hvorfor er barden med?
Første gang vi mødte ham, stjal han vores penge.
Det har vi løst.
Han reddede vores liv, hvis du kan huske det.
Gjorde han? Dana sagde, at der var Mørkefæller overalt,
og at en Falme var efter os.
Sæt, han dræbte hende for at få vores tillid?
Det ville være... Klogt.
Måske er der alligevel håb for dig.
Der var en anden ting, hun sagde.
At Dragen kunne være én af os fem.
Mig, dig, Perrin, Egwene.
Hvem ellers?
Man vænner sig til det.
Han sidder der bare.
Jeg vidste, at kvinder ikke kan se mænds vævninger,
men selve oplevelsen er...
Det er som at holde en kat i badet.
Ja.
Kan du huske den hund, du havde, da vi var novicer?
Hvad hed hun?
Hun var ikke min. Novicer må ikke have kæledyr.
Men hun sov i din seng hver nat.
Jeg formoder, Kerene har bedt dig
bruge vores venskab til at få information.
Først om en dag eller to.
Når du mindre forventer det.
Diskret.
-Du kunne let have været en blå Ajah. -Hold op.
Én vogter ville ikke være nok.
Da jeg valgte grøn,
syntes jeg, at det var heltemodigt.
Kamp-Ajah,
krigere trænet til at forsvare menneskene mod Mørkets herre i Det sidste slag.
Men jeg forventede ikke at opleve det.
Der har været falske Drager før.
Kvinder og mænd, der har påkaldt sig titlen for magt eller egen vindings skyld.
Falsk eller ej,
hans styrke er større end noget, jeg har set før.
Det er bare endnu et tegn.
Denne alders afslutning er her.
Hvis den er, og vi ender i Det sidste slag,
er jeg glad for, vi har din styrke på vores side.
Den sidste ødelagde verden, og det kan vi ikke lade ske igen.
Men sæt, Dragen skal være hos os,
og vi har ladet De røde mildne ham?
Jenny.
Det var hendes navn.
Hunden, der ikke var din hund.
Det er en flot fletning.
Nynaeve, ikke?
Undskyld, hvis jeg udtaler det forkert. Jeg kan ikke placere accenten.
Det er, fordi du ikke har hørt mig tale.
Du kommer nok, fordi du vil have noget.
Det vil I Aes Sedai altid.
Så lad mig stille spørgsmål først.
Afhængig af dit svar giver jeg dig måske, hvad du vil have.
Hvor længe har du kendt Moiraine?
Vi venter med at snige os ind i laden til mørkets frembrud.
Vi er ude før daggry.
Ville det ikke være nemmere at spørge?
Jeg troede, du kunne ride.
Jeg troede, du kunne stjæle heste.
Hoppen er bange for sin egen skygge.
Man bliver mistænksom over fremmede i skoven.
Vi er bare på gennemrejse.
-De fleste bliver på hesten. -Vi stiger op igen.
-Og rider videre. -Så I kan komme tilbage i nat?
Det er en risiko for min familie.
Området er fuldt af soldater, der forlod oprøret sydpå.
Undskyld. Vi har ikke været ærlige.
Vi ville bare hvile os i din lade i nat.
Du ville ikke have vidst, vi var der.
Du vil ikke slå os ihjel.
I så fald ville du have trukket buen med fingerspidserne, ikke næven.
Og hvis jeg ville dræbe dig, ville jeg holde kæft lige nu.
Jeg har aldrig brudt mig om den.
Hvad siger du, skat?
Der er masser af plads i laden.
Når stalden er muget ud.
Og hun valgte De blå Ajah.
Hvilket er passende.
De er kun små spioner med for høje tanker om sig selv.
Og De røde er anderledes?
Vi beskytter verden mod dem, der vil misbruge Den ene kraft.
Selv andre Aes Sedai.
Liandrin.
Må jeg sætte mig?
Jeg var lige ved at gå.
Det røde telt er åbent for alle kvinder.
Kom endelig til middag...
...hvis kold kylling bliver trist.
Kvinden er en slange.
Er Det hvide tårn fyldt med kvinder som hende?
Det finder du tids nok ud af.
Nå? Vi red en halv dag i den forkerte retning for at nå hertil.
Aes Sedai fører Logain til Tårnet, så hurtigt de kan.
Hvis dine venner ikke allerede er der,
vil der være ressourcer, som vi kan finde dem med.
Det lovede vi.
Du er velkommen ved vores bål,
hvis du lover ikke at skubbe nogen ind i det.
Har I set andre på sletterne?
Vi er heldige, vi så jer.
Vi kommer normalt ikke denne vej,
men der er soldater på vejene sydpå.
Så stor en gruppe burde kunne forsvare sig.
Har du set nogen våben?
Tuatha'an følger Bladets vej og har gjort det i årtusinder.
Vi afsværger vold og alle dens instrumenter.
Hvad sker der, hvis I bliver angrebet?
Vi løber, hvis vi kan, og udholder, hvis vi ikke kan.
Ville I lade jer selv blive dræbt?
"Bladet, når det er klart,
"falder ned i mulden, der nærer træet, der får bladet til at vokse ud igen."
Intet går nogensinde tabt.
Hjulet bringer alle tilbage.
Ganske som jeg hørte, når jeg mistede legetøj som barn.
Jeg venter stadig.
Har du nogensinde været i kamp? Grebet til våben?
Et sværd? Bue og pil?
En økse?
Og sig mig, har dit liv været bedre eller værre, siden du greb øksen?
Vil han bare stå der og lade os gøre alt arbejdet?
En barde skal holde sig frisk før en forestilling.
Ja, sjovt, at det tilbud kom, da de uddelte høtyve.
Har du det godt?
Jeg tager en pause.
Undskyld?
Undskyld. Mor sendte mig.
Jeg skulle takke dig og give dig det her for dit slid.
Hej.
Nej, det er mig, der undskylder.
Du overraskede mig bare.
Tak for brødet.
-Hvad hedder du? -Det må jeg ikke sige.
-Hvorfor ikke? -Mor siger, du er fremmed.
Og at jeg skulle give dig beskeden og komme lige tilbage.
Men det gjorde du ikke.
Nej.
Mine søstre lyttede heller aldrig.
Hvor er de?
Derhjemme i sikkerhed.
Med din mor og far?
Du kan gerne tage Birgitte med til dem. Hun beskytter mig, når alle sover.
Jeg kan ikke tage din dukke.
Jeg har mange flere.
Birgitte har altid ønsket at se verden.
Måske ragede han noget til sig i Breens Kilde.
Jeg kendte en knægt, der var sådan.
Owyn, min nevø.
Drengen brugte halvdelen af livet på at komme i problemer
og den anden på at løse dem.
Og en del af mit på at hjælpe ham med begge dele.
Så en dag blev han bitter.
Snerrede ad familie og venner.
Blev forskrækket over skygger.
Dyrene rejste børster, når han gik forbi.
Ingen kunne finde ud af, hvad der skete.
Indtil han kastede en sten uden at bruge sine hænder.
Mat har alle tegnene.
Mat ville sige det.
-Han er ikke idiot. -Det var Owyn heller ikke.
Jeg er barde.
Tror du ikke, jeg har fortalt ham historierne, siden han var dreng?
At ved Den sidste alders afslutning korrumperede Mørkets herre Den ene kraft,
så mænd ville blive sindssyge af at bruge den?
Og han løj stadig for mig.
Hvad skete der med ham?
Aes Sedai fandt ham, mens jeg var væk.
De røde.
De mildnede ham.
Afskar ham fra Den ene kraft for altid.
I det mindste beholdt han sit liv.
Både mænd og kvinder,
når de har smagt Kraften, hvis de afskæres fra den,
er der intet liv længere. De...
...glider bare bort.
Et par uger efter kvinderne rejste,
sad Owyn ved middagsbordet.
Han gabte,
og så hentede han en kødkniv
og skar sin hals over uden videre.
Jeg bliver hos dig, så længe jeg kan.
Passer på dig.
Men hvad vi end gør, må vi holde Mat væk fra de kvinder.
Du ved meget for en barde.
Vi kalder os barder,
fordi et fjollet navn gør os mindre uhyggelige.
Intet er farligere end en mand, der kender fortiden.
Hoppen smed ham tre meter ned i et grisetrug.
Og det var enden på al'Lan Mandragoran,
hestetæmmeren.
-Flot navn. -Ja.
For en lorterytter.
Hvordan endte du med at hænge på ham?
Moiraine og jeg var på rejse forbi hendes landsby og...
Jeg sporede ham.
Hende kan jeg lide.
I vogtere er sjovere, end I ser ud til.
På nær mig, selvfølgelig.
Jeg ser sjov ud.
Lad være med at opmuntre ham.
Men I tjener dem.
Nej.
Intet bånd er tættere end en Aes Sedai og hendes vogter.
Ikke ægtemænd og koner.
Ikke forældre og børn.
Ved du, hvad "Aes Sedai" betyder på Det gamle sprog?
"Tjener af alt."
Det er dem, der tjener verden.
Og hvad gør det dig til?
Det gør mig stolt.
Og træt.
Især Lan.
Han holder trit med Moiraine.
Du skulle nødig tale.
Han har ret, vi er udmattede.
De tre er vel ikke...
Jeg er også lidt træt.
Han er mindst ti år for gammel.
Er han lige så stærk som Egwene?
Det ved jeg ikke.
Det tror jeg ikke, men jeg ved det ikke.
Drømmene, trollokkerne.
Mørkets herre er ikke efter Logain.
Måske er han.
Mørkets herre aner vist ikke mere om,
hvem Dragen er, end vi gør.
Jeg ved ikke, om det er uhyggeligt eller betryggende.
Vi mistede dem.
Vi søgte i 20 år, og så mistede vi dem.
Jeg mistede dem.
Dine tab er mine,
og mine er dine.
Jeg skulle ikke have drukket.
Du bliver altid følelsesladet, når jeg drikker.
Kom!
Alle bliver ved med at tale om "sangen".
Hvad er det?
Ingenting. En fjollet tradition.
Dine bedsteforældre tager det ret alvorligt.
I den sidste alder kendte vores folk angiveligt en sang,
der bragte harmoni til verden.
Den gik tabt i bruddet, men hvis vi kan finde den igen,
vil folk leve i fred og lykke resten af deres dage.
Du tror ikke på det.
Der er meget, jeg tror på.
Men kun gamle fjolser og børn tror på "sangen".
Er du sikker på, I ikke allerede har fundet den?
-Tak. -Du gør os ære.
Enhver kunne gøre det.
Du finder fred i arbejdet. Det er æren.
Nogle af jeres folk ser ikke fredfyldte ud.
Sarai var lejemorder.
De, der giver afkald på vold, kender normalt ondskaben alt for godt.
Der er nogle ting, man ikke kan løbe fra.
Vi flygter ikke.
Der er kun én måde at stoppe volden på.
Alle er nødt til at holde op.
Og det vil tage tid.
Tror du virkelig, det er muligt?
Hvis jeg bare kan overbevise to, så har jeg...
...efterladt verden et bedre sted end før.
Og hvis de to hver især overbeviser to,
så til sidst...
Selvom du har ret, lever du ikke længe nok til at se freden.
Jeg gør det ikke for mig selv.
Det vil resten af dit folk heller ikke gøre.
Eller deres børnebørn
eller deres oldebørns børnebørn.
Jeg elsker mit folk, men jeg gør det heller ikke for dem.
Hvem så?
Jeg havde en datter.
Arams mor.
Han kan ikke engang huske det.
En dag fouragerede hun, da hun blev fundet af banditter.
Hun havde intet guld, ingen juveler, intet...
...af værdi på nær sit liv.
Da jeg fandt hende,
kunne jeg se, at de have dræbt hende for sjov.
Jeg sad med hendes lig i timevis
og stirrede på det knækkede spyd i hendes bryst
og prøvede at finde modet til at tage det
og jage de udyr, ligesom de havde jaget hende.
Hvorfor lod du være?
Fordi jeg ville have hævn.
Det lyder ikke som Bladets vej.
Hvilken større hævn kan der være mod vold end fred?
Hvilken større hævn mod døden end livet?
Jeg kunne ikke beskytte min pige i denne omgang, men en dag,
længe efter jeg er væk,
efter Aram og hans børnebørn,
vil Hjulet sende min datters sjæl tilbage.
Jeg gør, hvad jeg kan for en bedre verden til den tid,
hvor hun kan nyde det liv, hun skulle have haft med mig.
Hvem er han?
Manden, der holder dit hjerte.
Har du mistet ham?
Nej.
Nej, det ville jeg vide.
Vi forlader vognene, når vi fylder 20,
for at leve i verden for en stund
og se, om vi ville vælge det, vi er født ind i.
Nogle opdyrker landet.
Nogle står til søs.
Andre griber endda til våben, hører jeg.
Hvor mange kommer hjem?
De fleste.
Men ikke alle.
Et blad kæmper ikke mod vinden.
Og nogle gange blæser vinden væk fra træet.
Jeg er her.
Det ved du godt, ikke?
Uanset hvad der sker, så er jeg her.
Perrin!
Stop!
Mat!
Rand!
Nej!
Det er okay. Jeg er her.
Hvor er Mat?
Tag ham. Lad os komme væk herfra, nu.
Jeg kan se dig.
Falmen!
-Få ham væk. -Kom!
Afsted!
Løb!
Kom nu!
Kom.
Løb.
Løb! Kom nu!
Du har talt med alle andre.
Ville du tale med mig?
Det er langt sværere at holde et skold mod nogen end at bryde ud af det.
Se ham.
Ikke en eneste sveddråbe.
Ikke en skælven på hans læbe, mens vi næsten er udslidt.
Vi mangler flere hundrede mil til Det hvide tårn.
Tror du virkelig, vi kan fortsætte sådan hele vejen?
Hvis han skulle bryde ud,
ville De tre løfter så tillade os at mildne ham?
Det hvide tårn og kvinderne der har stået i 3.000 år.
Ikke, fordi vi gør det formålstjenlige, men fordi vi gør det rette.
Loven gælder for os i samme grad som for ham.
Og det burde være dig, en af De røde, der minder mig om det,
ikke omvendt.
Undskyld. Jeg ville ikke trænge mig på.
Det gjorde du ikke.
Hvad var det?
Et af mit folks ritualer.
Syv gange for Malkiers syv tårne.
For det hjem, vi mistede...
Og det hjem, vi finder igen.
I dette liv eller det næste.
Beder du ofte?
Når jeg har brug for det.
Kan du Det gamle sprog?
Nej.
Det er det sidste, mine forældre sagde,
da de gemte mig i kælderen under et angreb på vores landsby.
-Jeg sagde det altid, når jeg var bange. -Hvorfor holdt du op?
Folk går ikke til en Visdom efter uvidenhed.
Jeg ved ikke engang, hvad det betyder.
Vil du gerne det?
Manetherens sidste konge sagde det til sin kone...
...før det slag, de vidste, de ville tabe.
"Vi går ind i landet...
"...så vores børn altid kan holde om os
"og aldrig vil være alene."
Du er ikke helt, hvad jeg troede, du var...
...al'lan Mandragoran.
Og hvad var det så?
En skødehund med to ben.
Men du er præcis, hvad jeg troede, du var,
Visdom al'Meara.
Og hvad er det?
Vent.
-Hvad er det? -Mine vogtere.
Hans hær løb vist slet ikke hjem til deres mødre.
Logains hær er her.
-Hvor mange er der? -Bare rolig. Jeg gemmer nogen til dig.
Ingen hær kan komme forbi syv fuldtallige søstre.
Logain. Vi må hen til grotten.
Til Dragen!
-Afsted! -Løb!
Der!
Kom!
De andre kommer snart, så vi kan ikke tale længe.
Hvorfor skulle jeg tro på, at du er Den genfødte drage?
Jeg kan høre dem, når jeg kanaliserer.
Dem alle sammen.
Hvisken fra de tusind drager før mig,
tusind liv, jeg har levet.
Og de lærer mig, hvordan man gør det bedre denne gang.
Er det ikke derfor, Hjulet bringer vores ånder tilbage igen og igen?
For at lære?
Hjulet vil ikke have noget.
Det kan det ikke.
Ikke mere end en flod eller regnen vil have noget.
Det er folk, der vil have noget.
Hvad vil du have?
At du skal vide, at stemmerne i dit hoved...
...er vanvidshvisken.
Og hvor stærk du end er, er din kraft kun en rislen.
Det er et knappenålshoved af lys
mod den rasende sol, som Den genfødte drage bliver.
Nej!
-Afsted! Få fat i Logain! -Kerene.
Vi holder hæren tilbage!
Kom!
Liandrin, du tapper for meget. Du brænder ud.
Jeg er ligeglad.
Han dræbte vores søster, og jeg hugger ham ned!
Stepin!
Nej.
Nej!
Som en rasende sol.
Forbind jer med mig.
Nu!
Lad Tårnets hånd falde på dig, Logain Ablar...
...og tage det, naturen selv ikke ønsker, at du indeholder.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Toni Spring