Emme käytä väkivaltaa. Oletko ollut taistelussa
ase kädessäsi? Miekka tai jousi? Kirves?
Valkoinen torni lähetti kahdeksan sisarta Logainin armeijaa vastaan.
En unohda kasvojanne tulevan varalta.
Matissa näkyvät samat merkit. Pimeän Valtias turmeli Ainoan Mahdin niin,
että sitä käyttävät miehet tulevat hulluiksi.
Näen sinut.
Sinä olet juuri sitä, mitä minä odotin, Viisaus al'Meara.
Mikään side ei ole yhtä luja kuin Aes Sedain ja kaitsijan suhde.
Olen kuullut siitä. Kaitsija tuntee saman kuin Aes Sedai.
Ei!
Toivottakoon äidin syli sinut tervetulleeksi.
AJAN PYÖRÄ
KUUKAUSI MYÖHEMMIN
Siitä on kauan, kun olimme kotona.
-Pidätkö sitä yhä kotina? -Etkö sinä pidä?
Tämä satula on koti. Tämä viitta, nämä saappaat, tuo synkkä mies vierelläni.
Onko hän valmis Tar Valoniin?
Kertooko hän minulle?
Hän syö kaitsijoiden nuotiolla.
Hän murehtii Stepiniä.
Kaitsija ei saisi elää pidempään kuin Aes Sedainsa.
Stepin on vahva. Hän vie Kerenen sormuksen torniin.
Ovatko ne neljä jo tornissa?
Jos ovat, löydämme heidät kyllä.
Jos eivät ole,
löydämme heidät.
Varo vähän, paskiainen!
Oletko kunnossa?
Lakkaa hyysäämästä minua kuin pikkulasta.
Väsyttää vain. Kuukausi ilman vuodetta aiheuttaa sellaista.
-Tuo vuori. -Mitä?
Olen tainnut nähdä sen joskus.
Tar Valon.
Verta ja tuhkaa!
Saanko yhden? Kiitos.
-Mitä se on? -En tiedä. Hyvää kuitenkin.
Ei maistu. Syö vain.
Sen pitäisi olla täällä. Thom kertoi paikasta.
Majatalonpitäjä oli hänen ystävänsä.
Olimme menossa Valkoiseen torniin.
Kyllä, mutta ensin pitää levätä ja peseytyä.
Pääsisimmekö sisään tällaisina?
Yö täällä
on kalliimpi kuin kuukausi Viinivuon majatalossa.
Kyllä tämä tien voittaa.
Kerro uudestaan.
Mat.
Se pikkutyttö siellä maatilalla.
Et tehnyt sitä.
Thom ja minä näimme sen.
Thom ei ole täällä.
Thom on kuollut.
Usko sitten minua.
Se oli häive.
Tiedät, ettet tappanut perhettä. Et olisi vahingoittanut sitä tyttöä.
Kaitsijoiden tilat.
Tornin turvallisin paikka.
Pysy kaukana matkaseuralaisistamme.
Kun Amyrlinin istuin saapuu...
En piittaa hänestä enkä tornin juonitteluista.
Välitän vain ystävistäni.
Heidän piti olla täällä. Missä?
Minulla on tarkkailijat jokaisella portilla ja muurilla.
Tiedän kyllä, jos he ovat tulleet.
Kerrotko minulle?
Ehkä etsin heitä itse.
Älä aliarvioi tornin naisia.
Jokaisella on omat tavoitteensa, aatteensa,
ylpeytensä ja kunnianhimonsa.
Olet voimakas, mutta he ovat vuosikymmenien ajan
hioneet vahvuuksiaan ja peittäneet heikkouksiaan.
Ja kun uutinen tulostasi leviää,
sinusta odotetaan uutta noviisia.
Ja ellet pidä varaasi, ne tornin juonittelut tuhoavat sinut.
Jos olen niin voimakas kuin väität,
ehkä sinun, Aes Sedai, ei kannata aliarvioida minua.
Ei se mitään, jos pelkäät.
Sinä kosketit Tosilähdettä.
Näit, miten pieni itse olet siihen verrattuna.
Ja kuinka suuri olet rakkaimpiisi verrattuna.
Ja nyt ihmettelet,
miten oikein sovit maailmaan.
Voitko enää palata entiseen?
Tiedän, sillä kävin sen läpi itsekin.
Ja vastaus on ei.
Et voi palata entiseen.
Mutta sinun on aika nähdä se lahjana.
Pysy täällä, äläkä puhu kenenkään kanssa.
Yritän suojella sinua parhaani mukaan.
Ja kun löydän ystäväsi, vien sinut heidän luokseen.
-Se on aika tekopyhää. -Mikä?
Puhua väkivaltaa vastaan
mutta antaa lemmikkien tappaa kaikki eteen osuva.
Väkivaltaa on kaikissa.
Lehden polku ei kiistä sitä. On kyse hyväksymisestä.
Ehkä, mutta vielä yksikin nauriscurry, niin liityn koirien seuraan.
-Mistä te puhutte? -Sinusta.
Tietenkin. Vain hyviä asioita.
Huomasitko? Valkoinen torni.
Pääsimme perille.
Ovatkohan he siellä?
Luulen niin.
Nauriscurryt on kohta kärsitty.
Seis.
Mitä nyt? Miksi pysähdymme?
Väärä Lohikäärmekö? Emme tiedä hänestä mitään.
Olemme matkanneet kuukausien ajan.
Tuokaa nuo kaksi tänne.
Ette voi viedä väkeämme.
He eivät kuulu teihin.
He ovat syöneet ruokiamme nuotiomme ääressä.
Haluatko uusien ystävienne kärsivän?
Jos he eivät halua tulla, sinä et saa heitä.
En saa, vai?
Outoja sanoja mustalaisen suusta.
Miten aiotte estää minua?
Lehden polku vastaan Valkeuden tie.
Tulkaa tänne.
Valon voi peittää lapsen kädellä.
Mutta vaikka lehden murskaa, hautaa tai polttaa,
siitä tulee osa maata ja ilmaa.
Emme voi jättää heitä!
Valkoviitat ovat kurjia mutta eivät tapa tuatha'aneja.
Äkkiä nyt.
Vauhtia! Tänne.
Lähistön kylä on aina ollut ystävällinen.
"Karaethonin tarusto".
En kuullut tuloasi.
-Pysy kauempana. -Voi teitä innokkaita ihmisiä.
Tar Valoniin saavuttuani en ollut uskoa sitä hälinää.
Lapset itkivät, naiset kirkuivat, ja väkijoukko ajoi minua takaa
kaupungin halki veitsiä heilutellen.
Pelkäänpä, että aloin jo harmistua.
En lähtenyt steddingistä sellaisen takia.
Steddingistäkö?
-Oletko örkki? -Ogier.
Loial, Arentin poika, Halanin pojanpoika. Kuka sinä olet?
Rand.
Rand al'Thor.
Nimesi soi korvissani, Rand al'Thor.
Jännittävää tavata aiel. Olen lukenut teikäläisistä.
-En ole aiel. -Etkö?
Punaiset hiukset ovat harvoja piirteitä,
jotka kertovat ihmisen alkuperästä.
Olen Kaksvirrasta.
Aiel Kaksvirrasta.
-En ole aiel. -Aiel Kaksvirrasta,
joka kiistää olevansa aiel. Onpa merkillistä.
Pidän sellaisesta.
Onko se kirja tuttu?
On.
Miksi Jain Kaukokulkijan matkat tekevät sinut surulliseksi?
Se on ensiluokkainen seikkailu.
Ei, vaan...
Eräs tyttö luki tätä joka päivä.
Hän uskoi olevansa uudestisyntynyt Jain.
Se olisi epätodennäköistä, kun ajattelee...
Hän vain ajatteli niin.
Unohdan aina, että te ihmiset ette tarvitse perusteita ajatuksillenne.
Missä se tyttö on nyt?
Vai onko hän nainen? Te vanhenette nopeasti.
En ole varma.
Tulin Tar Valoniin, koska hän oli menossa Valkoiseen torniin...
Mitä tuo on?
Aes Sedait taistelivat väärää Lohikäärmettä vastaan.
He esittelevät häntä ihmisille
esimerkkinä hulluuden ja vallanhimon vaaroista ja...
-Minun pitää mennä. -Katsomaanko?
Tulen mukaasi. Kerään vain äkkiä tavarani.
Nähdään ulkona.
Ihmisillä on aina hoppu.
He eivät valmistaudu kunnolla siihen, mikä heitä odottaa.
Kiitos, että säästit paikan.
Väärää Lohikäärmettä tuodaan.
Hän pystyi kanavoimaan, mutta se teki hänet hulluksi.
Tappakaa petturi!
Mat?
Sovitaanko yksi asia?
Hyvä on.
Jos se on jompikumpi meistä,
ja jompikumpi voi kanavoida...
Ei päästetä toista tuollaiseksi.
-Mat. -Olen tosissani.
En välitä siitä ennustuksesta,
Aes Sedaista tai Lohikäärmeestä. En päädy tuollaiseksi.
-Et päädykään. -Et voi tietää sitä.
Lupaa minulle.
Minä lupaan.
Teetkö saman minulle?
Taatusti.
Miten kulkue sujui?
Hän saa poimia tomaattia tukastaan kauan.
Kannatti nähdä Liandrinin ilme,
kun retiisi osui häneen.
Olin valkoisissa viimeksi isäni hautajaisissa.
Vihasin häntä.
Hänen kuoltuaan
tapasin lähteä baariin humalassa,
etsiä heiveröisimmän miehen ja piestä hänet.
Sitten aloin valita tappelukykyisiä, sillä toivoin heidän
pysäyttävän minut.
Sitten tapasin Kerenen.
Typerä, itsetuhoinen nuorukainen Aes Sedaita vastaan.
Hän nauroi minulle.
Ja tarjosi juotavaa.
Meistä tuli ystäviä.
Tai hän tarjosi kunnian olla ystävänsä.
Ja kun hän tarvitsi kaitsijan, hän oli jo niin voimakas,
että olisi saanut kenet vain.
Hän pyysi minua. En ollut uskoa sitä.
En ollut sen arvoinen.
Pyysin häntä harkitsemaan.
Hän ei suostunut.
Hän vain pyöritteli silmiään. Päätös oli tehty.
Me sitouduimme,
ja minusta piti tulla hänen arvoisensa.
Isäni yritti tappaa minut, kun olin kahdentoista, joten älä ruikuta.
Sain tornissa elämäni ensimmäisen todellisen perheen.
Olet oikeassa.
Hyvä, että teillä on aina toisenne.
Ja kymmenen kaitsijaa lisää, jos Alanna saa päättää.
Sinulla myös, vanha ystäväni.
-Jos saat toisen Aes Sedain... -Menetä ensin Moiraine
ja sano sitten, onko helppoa vaihtaa uuteen naiseen.
Hetki on koittanut.
Avaa silmäsi, lapsi.
Nyt on parempi. Kaikki on peitossa.
Kädet.
Tuokaa hänet.
Perrin!
Jos välität tytöstä, älä pane vastaan.
-Älkää, herra. -Sano minua Lapsi Valdaksi.
Valta on Valkeudessa, ei minulla.
Lapsi Valda, emme ole sitä, mitä luulette.
Olemme mitättömiä ihmisiä.
Kaikki ovat tärkeitä Valkeudessa.
Mutta olet oikeassa.
Et ole sitä, mitä luulin.
Aes Sedai olisi yrittänyt kanavoida.
Olisin vienyt sinulta jo kädet.
Yksi niistä noidista kertoi,
ettei siihen tarvita käsiä.
Että käsien, liikkeiden tai sanojen käyttö on pelkkä apuväline.
En osaa kanavoida.
Todistimme siis sen.
Aes Sedai ei voi valehdella,
vaikka he muuttelevat totuutta.
Sanotaan siis, ettet ole Aes Sedai,
eikä tämä Perrin-poika ole kaitsijasi.
Valkeus toi teidät luokseni jostain syystä. Kahdesti.
Valkeus ei tee mitään syyttä.
-Vakuutan, herra... -Lapsi Valda.
Lapsi Valda,
olen vuoristokylän tyttö, jonka olisi pitänyt jäädä kotiin.
Antakaa meidän mennä.
Pystyt koskemaan Ainoaa Mahtia. Tiedän sen.
Estä minua tappamasta teitä.
Ei.
-Anteeksi mitä? -En osaa kanavoida.
Olette lupautunut Valkeudelle.
Valkeuden mies ei voi tappaa syytöntä tyttöä.
Mistä tiedät, että olen valani pitävä mies?
Etten vuodata sinua kuiviin tässä ja nyt?
Jos aiotte tehdä sen, tehkää sitten.
Mutta tietäkää tämä.
Palaan seuraavassa elämässä
ja halkaisen teidät miekalla kuin teurassian.
Olisit ollut hyvä Aes Sedai ja lisännyt hienon sormuksen kokoelmaani.
Älkää... Ei!
Lopettakaa! Miksi teette noin?
Siksi että me ihmiset kuulumme maahan.
Meidän pitää kamppailla ja taistella kaiken eteen.
Luoja ei tarkoittanut sellaista voimaa kenellekään.
Te noidat pilkkaatte olemassaoloamme.
Kuljette täällä kuin jumalat ikään.
On mieletöntä luulla,
että Ainoa Mahti tulisi muualta kuin Pimeydestä.
Minut on kutsuttu tukahduttamaan se
yksi nainen kerrallaan.
Kanavoi, tyttö hyvä, ja tapan sinut ja vapautan pojan.
Jos et suostu, tapan pojan ja vapautan sinut.
Keskustelkaa asiasta.
Päättäkää, kumpi se on.
Stepin.
Sinutkin on lukittu tänne.
Mietin, olisiko sinulla lisää sitä teetä, jotta saisin nukuttua.
Eihän siinä ole vuohen kieltä?
Vuohenkieli on kasvi.
-Etkö saa vieläkään nukuttua? -Minä...
Makaan vuoteessa,
ja juuri kun olen nukahtamassa,
tuska hiipuu pois.
-Hyvä. -Ei.
Se on ainoa asia, joka hänestä on jäljellä.
Tuska.
En halua päästää siitä irti.
Älä huoli.
Se tuska ei katoa koskaan.
Kiitos.
Pääsit ulos.
Ne ovat lähes yhtä vanhoja kuin torni.
Ne edustavat kymmeniätuhansia miehiä, joilla on ollut side sisariini.
He vartioivat Tornisalia.
Kuolemassa ja elämässä.
-Punaisilla ei ole kaitsijoita. -Ei koskaan.
Te vihaatte miehiä.
Onko tuo kysymys vai toteamus?
Jotkut punaiset sisaret vihaavat.
Naisilla on Ainoa Mahti, mutta miehet määräävät maailmassa.
Miehet kohtelevat kaltoin tyttöjä,
joista voisi tulla heitä mahtavampi.
Pääsit Moirainen häkistä, joten nauti vapaudestasi.
Tuolta pääsee kirjastoon.
Ja sitten puutarhaan.
Persimonit ovat kypsiä.
Rand al'Thor.
Tiesitkö, että ogierit pääsevät Valkoisen tornin alueelle?
En tiennyt. Miksi?
Kävin siellä ja löysin mainitsemasi naisen.
Hyvä Valkeus!
Letti on tärkeä riitti Kaksvirrassa.
-Luulimme, että kuolit. -Se oli helppoa.
-Entä Egwene ja Perrin? -Tulossa kai.
Ei.
Mitä hänelle tapahtui?
-Nynaeve? -Kuka muukaan?
-Olet elossa. -Samoin sinä.
Hädin tuskin.
Näytä kielesi.
Älä koske.
Olen pahoillani.
Nuku, Mat. Tarvitset lepoa.
Hän kanavoi.
Oletko nähnyt sen?
En, mutta hän menettää otettaan.
Moiraine käski tulla Valkoiseen torniin.
En tiedä, voiko häneen luottaa.
Näimme, miten väärän Lohikäärmeen kävi.
Teit oikein,
kun toit hänet tänne.
Pidit hänestä huolta.
Emme tarvitse Aes Sedaita. Olemme kaksvirtalaisia.
Yritän parantaa hänet,
ja kun Egwene ja Perrin tulevat, hoidetaan loput yhdessä.
En ole nähnyt Egweneä kuukauteen.
Hän on elossa.
Kun Egwene oli pikkutyttö, hänen vanhempansa toivat hänet
vanhan Viisauden luo.
Tulehdus oli iskenyt lihaksiin.
Krampit taivuttivat hänen jalkansa taakse.
Siksi sen nimi on luunmurtajakuume.
Ennen kuolemaa potilas katkaisee omat raajansa.
Vanha Viisaus...
Hän oli neuvoton,
joten hän valmisti teetä, joka helpottaa kuolemaa.
En voinut antaa sitä.
Tartuin Egwenen käsiin. Hän piti tiukasti kiinni.
Hän katsoi minua ja sanoi: "En ole valmis."
Hän oli hentoinen.
Hän makasi siinä koko yön,
kun hänen kehonsa yritti murtaa itsensä.
Hän ei itkenyt kertaakaan.
Hän kieltäytyi teestä.
Aamulla kuume oli poissa. Hän ei murtunut.
Kuulostaa häneltä.
Egwene on monia asioita, mutta ennen kaikkea murtumaton.
Egwene, lopeta.
Minun pitää kuolla.
Ei.
Ansaitsen tämän.
-Minä tapoin Lailan. -Ei.
-Se ei ollut syytäsi. -Olipas.
Taistelimme yhdessä trollokkeja vastaan.
Tapoin yhden niistä.
Kuulin ääntä takaani ja iskin kaikin voimin.
Se olikin Laila.
Tein sen omin käsin.
Kirveelläni.
Tapoin hänet.
Tapoin oman vaimoni.
Ansaitsen tämän.
Ei.
Päätittekö jo?
Hyvä on. Sekin on päätös, kun ei tee päätöstä.
Poika vuotaa lopulta kuiviin.
Se oli vahinko, Perrin. Ei sinun syytäsi.
Sen ymmärtämiseen voi mennä elinikä, mutta tajuat sen vielä.
Lupaan sen.
Ymmärrät sen.
Ei, Egwene! Älä!
Ajelehdi.
Ajelehdi vain.
Lopultakin.
Minut on hieman vaikeampi tappaa.
Varsinkin noin pienellä liekillä.
Odotin totta puhuen enemmän.
Valkeus, suojele minua.
Mikä sinä olet?
Mennään.
Pysähtykää!
Tule!
-Se ei tee meille pahaa. -Mistä tiedät?
Mennään.
Oletko menossa nukkumaan, sisar?
Muistat vielä, missä kammiosi on.
Onko siitä jo kaksi vuotta?
Ja palaat sellaisen palkinnon kera.
Missä Nynaeve on?
Jossakin piilossa tietenkin.
Hän lepää matkan rasituksista.
Sinäkin näytät väsyneeltä.
Ongelma siinä,
että on aina tien päällä,
on Nynaeven noviisiaika.
Vaikka hän ei luota Aes Sedaihin,
hänestä tulee noviisi.
Sinä et ole kuitenkaan opettamassa häntä.
Hallitsematon luonnonlahjakkuus kaipaa ohjausta.
Haluaako hän punaiseksi?
Kaksvirran Viisausko?
Hän paransi kuolevia kanavoidessaan.
Keltaiset sisaremme haluavat hänet riveihinsä.
Mutta hänessä on
tahdonvoimaa, jota ei voi salata.
Ajatus siitä, että maailma olisi hyvä, jos sääntöjä noudatettaisiin.
Hänen sääntöjään.
Mutta hän ei halveksi miehiä, kuten te.
Etsi siis ehdokkaita muualta.
Harva nykyään uhraa Hyljättyjen karkottamiseksi.
Nämä kuuluivat äidilleni.
Vain nämä jäivät, kun hän kuoli.
Kenet yrität pitää loitolla?
Ishamaelin, valheiden isän.
Haluan nähdä selkeästi. Haluan nähdä totuuden.
Uskotko siihen, että he voivat koskettaa maailmaamme?
Hyljätyt myivät sielunsa Pimeän valtiaalle kuolemattomuuden toivossa.
Vaikka viimeinen Lohikäärme kahlitsi heidät...
Ikuisuus on pitkä aika.
Hyvin pitkä aika.
Riittää jo.
Pysyn luonasi aamuun asti.
Suostuuko Stepin tarjoukseesi?
En tiedä.
Kun kaitsija menettää Aes Sedainsa, tuska on niin syvä,
että hän tuntee kuoleman sisällään.
Sidos on mahdollista purkaa.
Älähän nyt. Älä sano noin.
Lanilla ei ole hätää.
Olet luonamme vielä pitkään.
Mitä olet puuhannut kaikki nämä vuodet?
Ellet ole ottanut tavaksi käydä täällä syömässä,
oletan, että sinulla on asiaa.
Amyrlinin istuin palaa Caemlynistä.
Hän on kutsunut meidät Tornisaliin
puhumaan Logainista.
Hän haluaa löytää syypään.
Siuan Sanche on monia asioita,
mutta hän ei asetu sisarta vastaan syyttä.
Moiraine, tämä paikka ei ole entisensä.
Olet yksi harvoja, joka pystyy haastamaan hänet.
En ole koskaan tavoitellut istuinta.
Kukaan ei tiedä, mitä sinä tavoittelet.
Liandrinin valta kasvaa.
Muidenkin ajahien sisaret kuuntelevat häntä.
Käyt tornissa nykyään vain harvoin,
mutta sinulla on täällä kaksi mahtavaa vihollista.
Pidä varasi, ystäväni.
Kiitos varoituksesta.
Joudut vielä joskus kertomaan salaisuutesi jollekulle.
Tai ne kaluavat sinut yhtä paljaaksi kuin tämän huoneen.
Hyvää yötä, Moiraine.
No,
ehkä sitoudun Alannaan
ja tunnen hänen siteensä Ihvoniin ja Maksimiin, mutta...
Silti.
Enpä tiedä. En ole ollut miehen kanssa.
-Kahden miehen. -Etenkään kahden miehen.
Aina on ensimmäinen kerta.
Olettaen, että he haluavat sinut.
Enkö ole haluttava?
Kerro siitä Viisaudesta.
Ei ole kerrottavaa.
Et puhu paljon, mutta minulla on silmät päässäni.
Hän kosketti Ainoaa Mahtia pelastaakseen henkesi.
-Ja hädin tuskin puhuu minulle. -Hän on itsepäinen. Tietää, mitä haluaa.
-Hän tietää, että on ihastumassa sinuun. -Huono ajatus.
Rakkaus yleensä on. Mutta sallimme sen tapahtuvan,
sillä elämä olisi muuten sietämätöntä.
Minä siedän kaikenlaista.
Tiedän.
Al'Lan Mandragoran.
Aseta kätesi päälle.
Vapauta meidät murheestamme.
Tekstitys: Kati Karvonen
Luova tarkastaja Anne-Maria Rantanen