TIDLIGERE
Du har været væk så længe.
Jeg fandt fem potentielle drager i den samme landsby.
-Nynaeve? -Egwene...
Én drage eller fem, mand eller kvinde,
profetiens hjerte er ens.
Dragen vil enten besejre Mørkets herre
eller følge ham.
Du må passe på.
Du må holde øje med ham.
Du er en rigtig skiderik, Padan Fain.
En fornøjelse som altid.
Jeg har truffet min dom.
Du forvises fra dette Tårn.
Mørkets herre ved Verdens øje. Vi kan tilintetgøre ham.
-Vi ved ikke, hvem Dragen er. -Tag dem alle med.
Så dømmer vi de andre til døden.
Vi har hørt om Vejene, men ved ikke, hvad de er.
Den hurtigste vej til Verdens øje.
-Mat! -Mat!
-Kom nu, Mat!
-Kom nu. Skynd dig! -Kom nu!
-Mat!
Mat!
Tigraine!
-Mat! Kom nu! -Kom nu!
-Mat! -Skynd dig!
-Mat, nej! -Mat!
Stop! Du er nødt til at åbne den igen.
-Vi tager ikke af sted uden ham. -Han traf sit valg.
Gjorde han? Eller traf du det for ham?
Du kender mørket i ham bedre end nogen anden.
Tror du, han er klar til det, der kommer?
Selvfølgelig er han det.
Vi har allerede spildt for meget tid.
Hold jer tæt på.
-Vi må åbne porten. -Hvordan? Vi kan knap nok kanalisere...
Desværre vil det være umuligt at genåbne porten.
Den ene kraft må ikke bruges i Vejene.
Gør man det, kaster man sig i armene på Machin Shin
og tigger om, at den æder ens sjæl.
-Hvad er Machin Shin? -Moiraine Sedai bevæger sig hurtigt.
Og ogier er ikke kendt for vores... Fart.
Undskyld mig.
Det er Mat. Vi kan ikke bare forlade ham.
Vi forlod ham ikke.
Han forlod os.
Det tror du vel ikke?
Og hvad skal vi gøre?
Vi kan ikke åbne porten eller finde vej ud uden dem.
Skal vi bare sætte os ned og dø?
Når det her er overstået, finder vi ham.
Det lover jeg dig.
-Hvad, hvis det er ham? -Mat?
Han har et mørke i sig.
Han blev draget af dolken,
og den nærede sig lige så meget ved ham som omvendt.
Hvad, hvis det er ham?
Så skal han holdes på miles afstand af Mørkets herre.
Jeg ved, hvad han ville vælge.
Og det eneste, vi ikke har råd til, er, at Dragen vælger Skyggen.
At tænke sig...
...at der engang trivedes frugttræer på alle øer,
at disse arrede stenstier engang var bløde og grønne,
dækket af græs.
Men nu, et forkert skridt,
og du falder ned i et tomrum uden ende. Eller værre...
Er der noget værre end at falde med i et bundløst hul?
-Ja. Jeg kan da tænke på mindst... -Det er okay, Loial. Vi har forstået det.
Jeg skylder Moiraine tre sølv.
Du skulede.
Jeg sagde surmulen.
Mat er mere i sikkerhed der end her. Det kan jeg love dig.
Vent.
Der er noget deroppe.
Det er en af vejlederstenene, men...
Hvor mærkeligt.
Igen orgier ville skænde en vejleder.
Som om nogen har prøvet at ødelægge den
for at holde folk fra at finde vej.
Men kan du stadig tyde den?
Jeg beder om jeres tålmodighed.
Hvis han beder om tålmodighed, så dør vi...
Vi hviler her, mens Loial finder den rette vej.
Der er mindst en dags rejse til vores port, så...
Hvil jer, mens I kan.
Hvordan så du det?
Det ved jeg ikke.
Ved du, hvad der gjorde det? Ved vejlederen?
Der er noget efter os.
Kom.
Rand...
Har du...
Hvad er det?
Nej!
Kom tilbage!
En trollok på Vejene burde være umuligt.
Sådan nåede de uset til De to floder.
-Og vejlederne. -Blev det lige koldere herinde?
-Du godeste. -Jeg ville ikke kanalisere.
Hvad er Machin Shin?
På det gamle sprog betyder det "Den sorte vind."
Og hvad er Den sorte vind?
Machin Shin vil tale til jer. Hør ikke efter.
Vi når aldrig frem til vores port.
Hvor langt er vi fra Fal Dara?
-Tættere, men... -Vis vej.
-Afsted! -Hurtigt!
Denne vej. Hurtigt.
-Kom! -Kom!
Porten er forude.
Du tager fejl om alt.
Du vil myrde de børn og kalde det heltemod.
Du er ingenting.
En bedrager, en løgner.
Egwene vil aldrig elske dig, som du elsker hende.
Hun har forladt dig før og gør det igen.
Du ønskede Laila død, af vejen, det var derfor, du dræbte hende.
Fordi du elskede en anden kvinde mere end din kone.
Du kan ikke beskytte hende. Du vil se hende dø.
Du vil høre deres skrig, mens de dør, ligesom du hørte dine forældres.
Og du vil intet gøre for at redde dem.
Du mistede Mat, og nu mister du de andre, en efter en,
indtil du har intet og ingen.
Nej!
Du kan ikke beskytte dem.
Det kan du ikke.
Nej!
Skynd dig nu!
Hurtigt, den er åben.
Nynaeve!
Kom.
Godt klaret. Alle sammen.
Hvor er vi?
Fæstningsbyen Fal Dara.
Den sidste bastion mod Plagen.
Verdens øje er en dags march forbi byen.
Men vi kan hvile os i nærheden. Vi har venner i Grænselandet.
Hvad I end hørte i vinden...
...så slå det ud af hovedet.
Hvornår har du sidst været gennem den port?
Dai Shan.
På lord Agelmars vegne byder jeg dig velkommen tilbage til Fal Dara.
Velkommen hjem, din forbandede skiderik.
Dit nærvær gør mig godt, Dai Shan.
Og dig, Moiraine Sedai.
Hvad skylder vi denne fornøjelse?
-Jeg kommer med en advarsel. -Lad mig gætte...
Min ængstelige søster skrev til Det hvide tårn
med overdrevne historier om Plagen og trollokangreb?
Jeg sætter pris på din bekymring,
men Fal Dara har og vil altid være i stand til at beskytte sine egne.
Jeg lover, at hverken jeg eller nogen Aes Sedai
-betvivler, at I holder stand mod den. -Det håber jeg ikke.
Vi har bevogtet Tarwins pas i tusind år
og besejret hære af trollokker, der ville gøre Aes Sedai til skamme.
Jeg sætter pris på, at I kommer til Grænselandet,
men det er desværre forgæves.
Hvis jeg må tale færdig, lord Agelmar.
Jeg vil ikke rådgive dig.
En herre bør beskytte sit land, som han lyster.
Jeg er her blot med en advarsel.
Mørkets herre er begyndt at bruge Vejene til at flytte sine hære.
Mens du bevogter passet, som din familie har gjort,
kunne det være klogt
at bede en gruppe mænd mure Fal Daras port til Vejene til.
Gør, som hun siger.
Jeg fornærmede dig.
Du og dine kammerater er velkomne her, så længe I ønsker det.
Grænselandet og Det hvide tårn har en lang historie med gensidig støtte,
og det ændrer sig ikke, mens Den sorte høg stadig flyver.
Tak, min herre.
Dit kammer er denne vej.
Et værelse, der er en Aes Sedai værdigt.
Mens jeg er her, tænkte jeg, at jeg ville besøge Min.
-Jeg formoder, hun stadig bor i byen? -Seeren?
-Hvorfor vil du tale med hende? -Hvorfor ikke?
Det er også min filosofi.
-Min bror er uenig. -Selvfølgelig er han det.
Hvorfor spørge hende om noget, når han har alle svarene?
Vi fik intet varsel om, at der kom en søster fra byen sydpå.
Hvis jeg spørger, hvorfor I var på Vejene,
ville du så vise mig den høflighed at svare?
Du brugte mange år på at træne med mine søstre i Det hvide tårn.
Selvom din kraft måske ikke var stærk nok til at blive en af os,
kan jeg forhåbentlig stole på din diskretion?
Diskret, som jeg måske er,
ligger min troskab hos denne by, ikke Amyrlin-sædet.
Jeg skal sende en besked til tårnet.
Der er en mand, de må finde.
En dreng, faktisk.
Mat Cauthon.
Og til hvem skal jeg sende denne besked?
Den røde Ajah.
Hvad er det? Mat?
Det er vinden.
Glem den hvisken. Intet af det er sandt.
Intet af det.
Hvad går der af dig?
Jeg kunne have svoret på, at jeg lige så Padan Fain gå forbi os.
Købmanden?
Perrin...
Padan Fain er død.
Han var der på Bel Tine, da trollokkerne kom.
Det virker som et helt andet liv, ikke? Bel Tine.
Tak.
Spiser de ikke kylling? Eller oksekød?
Bladets vej er enkel.
Udøv ingen vold.
Hvis hele verden fulgte den, ville vi være bedre stillet.
Ingen fisk?
Jeg kan godt sige, at middagene hos De rejsende
var bedre end noget, du nogensinde har lavet.
Alle sammen.
Hvad er hun ude på?
Enhver detalje ville være nyttig, uanset hvor lille.
Det er ret invasivt.
Ved de, hvad jeg er?
Nej, det gør ingen, takket være Aes Sedai.
Hvis vi afslørede dig,
ville du blive jaget dagen lang...
Eller værre.
-Den store grublende... -De er begge to store og grubler.
Den til venstre...
...har gule øjne, og blodet løber ned ad hans hage.
Og den rødhårede vugger et spædbarn.
Hvis barn?
Det ligner enhver anden baby.
Og pigerne?
Hvid flamme...
...og en ring af guld...
Jeg ved det ikke.
Men de er alle fire forbundet.
-Er det usædvanligt? -Meget.
Jeg ser gnister af lys forsøge at fylde skyggerne,
og skyggen forsøger at sluge gnisterne.
Hvis det hjælper, er det meget klare syner.
Jo vigtigere nogen er for mønsteret, jo klarere er synet normalt.
-Er et af synene stærkere end de andre? -Ikke specielt.
Så du noget for mig?
Se ikke sådan på mig.
Jeg ser Amyrlin-sædet, og hun har fuld regalier på, og...
...hun bliver din undergang.
Igen.
-Hvorfor tager det så lang tid? -Hun kommer nu.
Vi rejser i morgen ved solopgang.
Hvem var hun?
Bartenderen.
En kvinde, jeg har kendt, siden hun var ung.
Hold op med at lyve.
Du glemmer, at jeg ikke kan lyve, uanset hvor gerne jeg ville.
Hun ser glimt af Mønsteret, fremtiden,
og jeg håbede, at hun kunne se, hvem Dragen var,
så jeg kunne redde resten.
Jeg vil ikke have, at I dør, nogen af jer.
Men de af jer, der drager til Verdens øje
og ikke er dragen...
...vil dø der,
malet til støv mellem to naturkræfter.
Så...
-Hvem er det så? -Hun vidste det ikke.
Så i morgen går vi alle sammen til Øjet,
og tre af jer vender ikke tilbage.
Hvordan kan du være så sikker?
Er der ikke en chance for, at Mat er Dragen?
At vi overlever?
At du tager fejl?
Det er let at støtte sig til tvivlen,
men tvivl er det første skridt mod overgivelse til Mørket.
Jeg har heller ikke valgt den her vej,
men jeg vil følge den, fordi jeg skal.
Fordi jeg ved, det er det rette.
Du har truffet dit valg...
...men vi træffer vores egne.
Hvor stærk du end er,
tror jeg ikke, du kan slæbe os alle fire med mod vores vilje.
At flygte eller gemme jer redder jer ikke fra Mønsterets vævninger.
Så beslut jer i aften. Vi tager afsted ved daggry.
Intet, en Aes Sedai siger, er valgfrit.
Hun tvinger os, hvis hun vil.
Lad hende prøve.
Vi forlod De to floder for at beskytte dem, vi elsker,
vores familier.
Og det er det, vi stadig gør, hvad prisen end er.
Siger Moiraine.
Du tager alt, hvad hun siger, som en kendsgerning, hele den profeti,
at Den genfødte drage er en af os.
Vi tror bare på det, fordi hun siger det.
-Hun kan ikke lyve. -Derfor kan hun godt vildlede.
Tror I, det er nyt for hende, at resten af os dør?
Og selvom hun tror, hun fortæller sandheden...
...kunne hun tage fejl.
Om os, om det hele.
Jeg gør det ikke, fordi Moiraine sagde, at vi skulle,
eller fordi jeg er overbevist om, at hun overhovedet ved, hvad hun taler om.
Jeg vil til Verdens øje,
for er der en chance for, at hun har ret...
...så er det det værd.
Du er en Visdom.
Hvis Moiraine ikke var indblandet, ville du ikke tøve.
Du ville gøre det.
Lad ikke stolthed holde dig fra at gøre det, du ved, er det rette.
Vi har allerede mistet for mange.
Jeg kan ikke miste andre i dette rum.
Hvad, hvis vi kaster vores liv væk for intet?
Hvad, hvis ingen af os er Dragen?
Hvad, hvis det er Mat?
Hold nu op.
Hvad?
Og det kan ikke være ham?
Du har aldrig haft høje tanker om ham.
-Rand. -Du gav ham aldrig en chance.
Du lærte ham aldrig at kende.
Så ville du vide, hvor hårdt han har haft det,
hvordan han kæmper. Han har ikke meget.
Hvad han har, giver han sine venner, sine søstre, os.
-Stop så. -Han forlod os, Rand.
Du så også hans ansigt.
Han tog sikkert tilbage til Tar Valon efter den dolk.
-Det ved du ikke noget om. -Han forlod os!
Der er du eksperten.
Hvad skal det betyde?
Du er den eneste, som virkelig har forladt mig.
-Tal ikke sådan til hende! -Hold op!
-Undskyld? -Du skylder hende en undskyldning.
-For hvad? Sandheden? -Hold nu op!
Jeg er træt af, at I to skændes om hende, som om hun er noget, I kan vinde.
Undskyld. Hvad sagde du lige?
Hvad er så sjovt?
Det her. Det har været lige for næsen af mig.
Jeg så det aldrig.
Den dag, du friede til Laila,
var den dag, Egwene og jeg fandt sammen...
Den eneste kvinde, jeg nogensinde har elsket, var min kone.
-Jeg ville ikke... -Bare...
De tager med.
Villigt?
Du gav dem et antydning af et valg. Mere har de ikke brug for.
Hvad er der?
Ingenting.
Nostalgi, velsagtens.
Der er noget over luften her i Grænselandet.
Lugten minder mig om den aften, vi mødtes.
Det er ulig dig at dvæle ved fortiden.
Jeg føler, jeg har taget alt fra dig... Og meget mere.
Du har ikke taget noget fra mig.
Der er mere i livet end mig, denne mission.
Før dig havde jeg intet at leve for.
Og intet at dø for.
Du har givet mig begge dele.
Er der ikke nogen i byen, du skal tage afsked med først?
Jeg kan godt lide hende.
Visdommen.
Lad mig se dit ansigt.
-Det samme? -Ja.
Hvordan går det? Du ser godt ud.
-Ja, tak. -Er du klar?
Ja.
Tusind tak.
Hej.
Hej. Jeg...
Fulgte efter mig?
Det er næppe sporing.
Vil du bare stå der?
Eller har du tænkt dig at komme ind?
Alle sammen...
Det er Nynaeve.
Nynaeve, det er alle sammen.
-Undskyld, jeg vil ikke trænge mig på. -Sid endelig ned.
Er du sulten, Nynaeve Sedai?
Jeg er ikke en Aes Sedai.
Men noget at spise ville være rart, tak.
Tag plads.
Hun er smuk.
Det havde jeg ikke set.
Her, barn, lad Nynaeve sidde ned.
Vær sød at sidde.
-Lan, sid hos mig. -Tak.
-Det dufter lækkert. -Har du kæmpet mod trollokker?
Trollokker?
Tak, fordi du passede på min Dai Shan og fik ham hjem til mig.
-Hvor mange har du kæmpet imod? -Mange.
-Hvor stor var den? -Spis.
-Trollokken var enorm. -Større end dig?
Meget større. Med store tænder og hugtænder.
-Hun er meget sød. -Hun er entusiastisk.
Og hun kan virkelig lide dig.
Det er, fordi jeg altid har gaver med.
Altid.
Tja...
Tak, fordi du inkluderede mig i aften.
Jeg havde ikke rigtigt noget valg.
Godnat.
Skal jeg gå?
Jeg ventede i en time på, at du kom og sagde undskyld.
Jeg har lært af bitter erfaring,
at når du faktisk er klar til at tale, finder du mig.
Undskyld.
Jeg ved, der ikke er noget mellem dig og Perrin.
Selvfølgelig ikke.
Det er ikke derfor, jeg er vred på dig.
Hvor vover du overhovedet at tænke, at jeg er ligeglad med Mat?
At jeg ikke ville kæmpe for ham, dø for ham.
Jeg var bange.
Det er jeg stadig.
Jeg vil ikke miste dig.
Det gør du ikke.
Moiraine tager fejl af én ting.
Vi kommer tilbage.
Os alle sammen.
Lyt til mig.
Uanset hvad der sker ved Øjet,
må du ikke ignorere din indre kraft,
fordi den ikke tillader det.
Du er nødt til at tage til Det hvide tårn og blive, hvad du altid har ønsket.
Nej, ikke uden dig.
Jeg har allerede lavet den fejl en gang.
Jeg tager med dig til Det hvide tårn.
Aes Sedai skal have en vogter.
Troede du virkelig, jeg ville lade en anden være din?
Hvis det er dig...
Jeg vil altid stå ved dig, det ved du.
Ligegyldigt hvad der sker...
...uanset hvad der kommer.
Går du?
Hvorfor kaldte han dig "Dai Shan"?
Jeg hader, når han kalder mig det.
Det er en titel...
...Malkiers fremtidige konger.
Men det er lige meget.
Malkier blev taget af Plagen for længe siden.
Hvem er han?
Han behandler dig som en søn.
Han var en af min fars våbenmænd.
Og den nat, Malkier blev overrendt af Plagen,
blev min familie slagtet.
De smuglede mig ud af paladset.
Og bragte dig hertil?
Du ved,
jeg aldrig har forstået, hvorfor du bandt dig til Moiraine.
Og det gør du nu?
Du er en konge uden kongerige.
En dreng uden familie.
Men nu hører du endelig til...
...hos hende.
Hun ejer mig ikke.
Gør hun ikke det?
Kun på den måde, de børn ejer dig.
En Visdom gifter sig aldrig.
Så...
Bliv.
Herovre!
Nej!
Jeg skal nok få dig hen til Nynaeve.
Kari?
Det var så varmt.
Jeg ville ikke finde hende der, men jeg måtte væk.
Op ad bjerget, ind i sneen.
-Han græd. Han var så lille. -Far, hvad snakker du om?
Døren er lavet af jerntræ.
Tre mænd som dig kunne ikke slå den ned.
Det bjerg. Jeg tror, jeg har set det før.
Nej!
Det er dig.
Du har altid vidst, at det er dig inderst inde.
Uanset hvor hurtigt eller hvor langt du løber, undslipper du ikke din skæbne.
Du er Den genfødte drage.
Du er... Den genfødte drage.
Nej!
Vi har lukket.
Nå, det er dig.
-Vidste du, jeg kom? -Ja. Det følger lidt med.
Hvad vil du have?
At du fortæller mig, at jeg ikke er Den genfødte drage.
Okay, du er ikke Den genfødte drage.
-Du skal ikke beskytte mine følelser. -Jeg er ligeglad.
Du er bare en fyr på en bar, der vil have noget.
Vi kom forkert fra start. Jeg præsenterede mig ikke...
Jeg ved, hvem du er.
Se mig i øjnene og fortæl mig,
at du vil vide, hvad jeg har at sige.
For når du gør det, er der ingen vej tilbage.
Det var det første syn, jeg havde.
Jeg var et barn, der gik i en fugtig gyde i Tar Valon.
Og da jeg gik om hjørnet, så jeg en mand i en rustning
med dit sværd med hejremærket.
Og da jeg så på ham...
...så jeg sne og blod.
Jeg så et barn blive født på Dragebjerget.
Manden opfostrede ham i et træhus ved siden af marker med får
i en søvnig landsby omgivet af to floder.
Og det barn...
Det barn var noget umuligt.
Hvad ser du nu...
...når du ser på mig?
Regnbuer og karnevaler og tre smukke kvinder.
Kan du se Verdens øje?
-Gid, jeg ikke kunne. -Hvorfor?
Du virker som en anstændig person.
Kommer jeg tilbage?
Det tænkte jeg nok.
Nynaeve?
Og hvor har du så været?
Ingen steder.
Du har da været et eller andet sted.
Og ud fra den redte seng at dømme
var det ikke her.
Jeg kunne ikke sove.
Jeg skylder dig en undskyldning.
Det var ikke min plads. Jeg ville ikke ruske op i noget.
Hvad besluttede du så?
Jeg tager med.
Hvor er Rand?
Jeg troede, I var sammen.
Hvad er der sket?
Det er mig.
Moiraine har skjult vores bånd.
Jeg forstår det ikke.
Hun tog afsted.
Alene?
Rand.
Hvad er det?
Plagen. Vi skal igennem den for at nå Verdens øje.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Toni Spring