𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
On és la Nynaeve?
Als Arcs, però no n'ha sortit.
Mama? Què és allò?
Som-hi, hem de marxar.
Quan un guardià perd la seva Aes Sedai, és com si se n'hagués empassat la mort.
-Soc el teu guardià. -No, m'has fallat.
L'Alanna t'acompanyarà a la Torre.
No vols saber el que veig quan et miro?
No pas.
-En Mat vindrà amb mi. -Saps el camí?
No em decebis.
La senyora Anvaere. No et preguntes per què volia parlar amb tu?
Per què m'ajudes, tu?
Tu m'ajudes a recordar…
i jo t'ajudo a oblidar.
Som-hi.
Corre. Ell et guiarà.
El rellotge era cobert amb un poema en llengua antiga.
No vàrem vèncer l'Obscur, vàrem alliberar el seu lloctinent.
L'Ishamael està despertant els renegats.
La sang nodreix la sang.
La sang crida la sang.
Sang és, sang era…
i sang serà per sempre.
LA RODA DEL TEMPS
Missenyora, hi ha…
Hi ha una persona a la porta.
És d'hora per a visites.
Qui és?
És…
La vostra germana gran.
Sí, missenyora.
Seguiu-me per aquí.
Tens bon aspecte, germaneta.
Tu també.
-Seu, si us plau. No sabíem… -No et molestaré.
He deixat el cavall a la quadra i pensava dormir a la meva cambra,
però voldria passar desapercebuda.
És clar, podem…
Jonas! Porta'ns el vi ghealdanès del celler.
Sí, missenyora.
-I em caldrà un vestit de… -Han passat dècades, Moiraine!
Seu!
Fem un te.
Potser podem dinar.
M'he de trobar amb algú, al matí.
Si em reconstrueixes l'hostal, ja no et podré cobrar la pensió.
És el mínim que puc fer.
-Em sap greu. -No ha estat culpa teva.
No vaig apagar les espelmes.
Potser és positiu.
Vindran obrers a refer aquest pis, però s'hi estaran una setmana.
Podré aprofitar i marxar per primer cop en molt de temps.
On?
Tenim una cabana prop de Daga de l'Assassí.
Hi anava sovint, de petita,
però després de quedar-me amb l'hostal…
Vols venir amb mi?
No puc, Selene.
Em sap greu.
Si ho tornes a dir, perdrà tot el significat.
No soc una bona companyia, ara mateix.
Per a ningú.
Doncs el foc ha fet fugir els altres clients.
El tindràs tot per a tu.
Si realment vols estar tot sol.
Mama?
Què és allò?
Som-hi, petita. Hem de marxar.
Tinc por.
T'he guardat pastissos de mel.
Gràcies.
Com et trobes?
No he dormit.
Jo tampoc no podria, crec.
Què se sent?
Me n'he d'anar.
És clar, no t'entretinc.
Soc aquí si necessites res.
Que bé que hagis tornat.
Ja ha passat.
No era real.
Res no ho era.
-Una lliçó més. -Si us plau.
Ja sabeu que jo vull, però és l'Ihvon qui heu de convèncer.
-Si us plau. -Si us plau.
Després de dinar.
T'ho vaig dir.
Si algú es queixa de la sal, li calaré foc.
-No, gràcies. -Has sentit què he dit del foc?
-Encara estic tip de l'esmorzar. -Han passat dues hores.
De què rieu, vosaltres?
Feia temps que no duies un home nou a casa.
Pensàvem que afluixaves, a la teva edat.
On anirà, aquest tercer?
I l'Ihvon i en Maksim?
Un d'ells sempre em vigila quan m'allunyo.
Com va, normalment?
Comencen amb una broma.
En Maksim, per l'edat.
L'Ihvon, pel cabell.
I, després, un record agradable,
quelcom que valgui la pena.
-Llavors… -Ens ho estalviarem.
No crec que et suïcidis.
El vincle no s'ha trencat, ella te l'ha llevat.
Has decidit què faràs ara?
Ja no soc benvingut, aquí?
Nosaltres tres anirem a la Torre demà.
Ens acompanyaràs?
No ho sé pas.
La Nynaeve travessarà els Arcs.
És el progrés més ràpid des de la Cadsuane Sedai.
Serà només qüestió de temps fins que cerqui un guardià.
No vull tornar a cometre els mateixos errors.
Si haguessis conegut la Moiraine abans…
Abans de què?
Li va passar alguna cosa,
fa uns vint anys,
un o dos anys abans de vincular-se amb tu.
Un dia va canviar del tot.
Com quan l'aigua esdevé glaç,
que el contemples i no entens com va poder ser aigua, abans.
Era més feliç, abans?
No ho sé.
No sé si mai ha sigut feliç.
El noi pèl-roig ve cada dia?
-En Rand? -Exacte.
Avui no ha vingut a treballar.
No sabeu on viu?
S'ha ficat en problemes, missenyora?
Vull estar a soles amb el pacient.
Ja sabeu quin.
T'hauria de matar aquí mateix.
Ja ho vares provar.
Com et tracten?
Com una papallona sense ales.
I la teva ment?
És per culpa teva que soc aquí i no a la Torre Blanca.
Les Grogues volien estudiar-te.
I les Brunes també. No crec pas que t'agradés.
Dubto que t'importi gaire el que m'agradi a mi.
Ja l'has començat a instruir?
En Rand al'Thor.
També el vares enviar tu?
On està allotjat?
M'ho has arrabassat tot.
Absolutament tot.
De debò creies que ballaria al teu so per una ampolla de vi?
No.
Sé el que vols, en realitat.
El que aquells que són apartats del Poder Únic
desitgen més que res.
Ajuda'm i t'ajudaré.
On s'allotja?
A un hostal.
Als Extramurs, a El Creixent.
I?
El noi té tant de poder com tenia jo,
però el tem,
el detesta, així que no el controla.
Li ensenyaràs tot el que saps sobre canalitzar,
tot.
Triguis el que triguis.
I, al final, si estic satisfeta amb el progrés…
et quedaràs amb la daga.
La noto canviada des que ha tornat.
Ara és una acceptada.
No és això.
Potser una mica.
Però, per més que provo d'ajudar,
sembla que mai no l'encerto.
Doncs para.
No saps què li ha passat, allà dins.
Per què has de resoldre-ho tu?
Perquè soc la seva amiga.
M'ha fet costat aquest darrer any, en perdre…
algú a qui estimava més que res.
I només ho he superat pel suport que m'ha donat,
malgrat que ella també patia.
I vull fer…
Hauria de fer el mateix per ella.
Com solia fer.
Però, des que vaig arribar a la Torre, em sento cada cop…
més i més petita.
Germana.
Vós deveu ser la Nynaeve al'Meara, oi?
Busco en Maksim i l'Ihvon.
Han partit amb l'Alanna Sedai, però puc practicar amb vós, si voleu.
De debò heu canalitzat, als Arcs?
Em sorprèn que no tingueu tots els Ajah al darrere.
Tindreu temps per triar. Només espero que no trieu les Vermelles.
Ataquen la costa occidental
i no hi envieu cap germana a resoldre-ho?
Sempre ataquen l'oest, acostumen a ser ells mateixos.
I la Torre hi ha enviat germanes.
Quant de temps fa de l'informe?
Ho sap, l'Amyrlin?
És clar que sí.
Quant fa que hi vàreu parlar?
La custòdia governa la Torre en absència de l'Amyrlin.
Per tant, parlo amb l'Amyrlin sempre que obro la boca.
Si ella cau,
us arrossegarà amb ella.
Fa hores que no tenim rastre de la caravana.
He de trobar els meus amics.
Esteu segur que anem pel bon camí?
Els llops no es perden.
Vós ens guieu, no ells.
Mira'm, noi.
Jo en soc un.
I tu també.
Què som?
"Germallop", ens diuen.
I què vol dir?
Exactament el que sembla.
Ells també són germans llop?
-Em convertiré en…? -No diguis bestieses.
Com m'heu trobat?
Ens comuniquem així.
Un dels exploradors ha vist un cérvol i ens ha enviat la visió.
Com funciona?
Amb l'instint.
Veuràs què són i com enviar-ne.
Els llops us van avisar que aquells guerrers s'apropaven?
Per això vau marxar del poble?
Ens podríeu haver advertit.
Podríeu haver-nos ajudat.
Estàs encadenat?
Hora de menjar.
Aviat perdràs l'apetit per la carn cuita.
Li agrades.
Com es diu?
T'ho dirà quan vulgui.
Fa temps que t'observem.
Per sort, érem allà per salvar-vos dels Capes Blanques.
Vàreu ser vós?
Com?
Fa mesos que ens envies imatges.
També ha perdut la parella.
Encara se'n dol.
Tots la veiem mentre dorms.
¿Per què heu trigat tant a trobar-me,
si fa mesos que em seguiu?
No ens apropem a les canalitzadores.
Per què no?
Les Aes Sedai no confien en allò que no entenen.
Com la resta d'humans.
Saltaire.
Es diu així.
Gairebé.
Ja estan preparant el sopar. M'ajudes amb l'aigua?
Quanta aigua cal, per fer pa?
Estàs millorant, ho saps, oi?
Les primeres setmanes després de trencar el vincle…
Bé…
No cal que t'ho digui.
Ja he tingut força pràctica, sense el vincle.
La Moiraine me l'ha ocultat…
els darrers sis mesos.
Em pensava que era l'únic que duraria tant.
Quan l'Alanna es va vincular amb mi, va ser molt dur per tothom.
No m'agradava tenir veus dins el cap i ella no compartia.
Així que en vam parlar tots tres
i vam decidir que a mi m'ocultaria el vincle,
excepte durant el combat.
I al llit.
Ho saben, això, a la Torre?
Has conegut mai dos matrimonis iguals?
Sé que la resta et diran que no tornis amb la Moiraine,
però jo soc la prova que pots, si vols.
L'hostal s'ha cremat.
Sabeu per què?
Hi ha molts incendis als Extramurs, missenyora.
Llàstima que no hagin cremat més cases.
Hi havia un noi allotjat.
Un pèl-roig.
Sé que crida l'atenció, aquí, si més no.
Segur que l'heu vist entrar cada dia per treballar.
I què en voleu saber?
Sabeu on és, ara?
És…
increïble.
L'ha construït la teva família?
T'he mentit.
No hi venia de petita.
Hi venia amb un home.
El d'abans que tu.
No cal que m'ho expliquis. Vam dir que res de passats.
És fàcil per tu. Ets massa jove per tenir-ne.
Et sorprendries.
Va ser el primer a qui vaig estimar.
L'únic, de fet.
Poderós, confiat.
Arrogant, fins i tot.
Una mirada que tot ho posava a lloc.
Sembla un mica avorrit.
Solíem venir tan sovint com podíem.
Estàvem millor quan érem tots dos,
sense que el món ens tibés cap a tot arreu.
Solíem fer broma amb no tornar.
Però sempre tornàvem.
Jo soc d'un lloc semblant.
Els meus amics somiaven amb ciutats i viatges,
però jo no.
Aquí dalt,
el món sembla que encara encaixa.
Podria creure que no està trencat.
Hi vols tornar, allà?
La Roda no dona mai allò que hom vol.
Encara menys a mi.
Res ni ningú et donarà allò que vols.
Si vols alguna cosa,
l'hauràs de prendre.
Va.
Una altra, si us plau.
I com pagaràs? T'ho he guanyat tot.
Però no guanyaràs sempre.
Diu l'home que no veu el futur.
Tu vas dir que només veies el futur de les persones.
Molt bé, doncs ja que t'ha anat tan bé
i hem cavalcat tot el dia,
ens pagues l'habitació?
Estic cansat, no em puc ni moure.
Aquesta excusa me la conec.
I si demano una altra ronda i habitacions, en plural?
-No heu begut pas tant. -Dona-li unes hores.
Només li cal una mica d'ajuda.
Voldreu una habitació?
A les golfes. M'hi he de trobar amb algú.
Saps si ja ha arribat?
Encara no. Qui esperes?
No n'estic segura.
Però envia-l'hi quan arribi. Voldrà la mateixa habitació.
La majoria d'Aes Sedai no volen tornar a trepitjar aquesta sala.
Hi havia res de real?
El dolor.
Però fins i tot això s'esvaeix…
amb el temps.
Qui has perdut, allà dins?
La meva filla.
Em sap greu.
He d'oblidar-la a ella i tot el que hi va passar?
Vaig estar-m'hi anys.
S'està esvaint, però encara ho recordo.
He…
He guardat el secret sobre el meu fill durant 80 o 90 anys.
Em deia que era per protegir-lo.
Perquè els enemics no li fessin mal per perjudicar-me.
Els tres juraments ens fan dir la veritat als altres, no a nosaltres.
L'hauria pogut ocultar on fos.
Hi havia mil llocs més segurs, però el vaig ocultar aquí.
Ho vaig fer per mi.
Perquè tenia por.
No podia arriscar-me a perdre l'única cosa
que ha estat realment meva.
Els homes canalitzadors estan maleïts per l'Obscur, per la bogeria.
Perquè acaben matant qui més s'estimen.
Però la veritat és que les Aes Sedai també estem maleïdes.
El Poder Únic ens alenteix l'envelliment
i hem de veure com van morint els qui estimem,
sense poder-ho evitar.
Ja veig per què no us permeten ensenyar a novícies.
Vols saber com governem aquest món sense esfondrar-nos pel dolor i la pèrdua?
Trobant quelcom d'aquest món que et pertanyi
i aferrant-t'hi ben fort.
I llavors…
quan s'acaba, trobant-ne un altre.
Ja n'heu trobat un altre?
Ara et diré quelcom, però m'has de prometre
que no faràs res eixelebrat.
Hem sabut que hi ha una invasió a l'oest.
Aquí no els importa.
Sobretot perquè diuen que no hi ha gaires presoners.
Però un dels informes
parla d'una captura poc habitual:
un grup de soldats shienarencs, molt lluny de casa,
viatjant amb un ogier
i un ferrer de Dos Rius.
Ha durat deu minuts, aquest cop.
Crec que l'estem debilitant.
Ben aviat serà vell i savi com nosaltres.
Vell, segur.
Encara té feina, amb la saviesa.
És una cosa que va dir ella.
No deixes de repetir-t'ho un cop i un altre:
"Mil talls pel que ella rebé."
La gent no entén que els que som callats
ho som perquè la conversa és sempre dins del nostre cap.
Va dir que, en tots aquests anys…
no m'ha considerat mai un igual.
És clar que no.
No som els seus iguals, Lan. No ho podem ser.
Una Aes Sedai pot invocar el llamp,
alçar muntanyes…
La resta del món només en veu el poder.
Nosaltres, les febleses.
Els recordem que no són deesses.
No diria que a l'Alanna li calgui que l'hi recordin.
Sap que volem el mateix que ella.
I què és?
Que la Llum triomfi sobre l'Obscuritat.
I després, les postres.
I la Moiraine?
Què vol, ella?
Potser és el problema.
Crec que ja no ho sé.
Perdona la intrusió, però volia veure't.
Seu, si us plau.
Anvaere, he tingut un dia molt llarg.
Una dona no hauria de fer això
per parlar amb la germana que ha idolatrat mitja vida.
Si cerques una disculpa per marxar,
no la trobaràs.
Les Aes Sedai no menteixen.
No, és clar.
No has fet res que jo no hagués fet, si canalitzés.
La Llum sap que ho vaig intentar,
quan el futur de la família era incert.
Quan l'oncle ens va arruïnar.
Després que marxessis.
Però el pare sempre ens deia que tornaries i ho arreglaries tot.
Eres el seu estel lluminós.
Un estel fugisser que no va tornar mai, un cop fugit.
Si…
-Hauria retornat si… -Estalvia'm la falsa penitència.
Tu tenies la teva feina i jo, la meva.
Menys important, cert, però no per això menys exigent.
Tret que la Torre també t'ensenyés
a somriure quan algú t'escup a l'ull,
o a demanar a la minyona dels veïns les sobres d'una festa.
Però vaig anar fent la meva feina, com tu la teva.
Ara, el meu fill es casarà amb la reina
i ningú no tornarà a escopir sobre la casa Damodred.
Te n'has sortit bé, germaneta.
Jo no ho hauria fet, amb les teves cartes.
Gràcies, Moiraine.
Però, finalment, tant em fa què en pensis.
No vull la teva aprovació.
Vull que no posis en perill allò que he dedicat la vida a construir.
Aquesta no és casa teva,
ja no és la teva ciutat
i jo no soc la teva germaneta.
Els ulls i les orelles que tenies aquí
ara són meus.
La directora de l'hospici, la Celestin?
El guarda a qui et vas adreçar a la porta, en Sandair?
Si vols saber on ha anat el pèl-roig de l'hostal,
hauràs de demanar-m'ho amablement mentre prenem un te.
Deu ser plaent, per a tu,
saber què esdevindràs, algun dia.
Doncs jo només em pregunto
com deu ser poder triar el teu destí.
Vols que ens canviem?
No.
T'he cercat pertot.
Deixa'ns soles.
És la meva cambra.
I el meu vas, que em cal rentar.
Ara et volia fer una visita.
Han capturat en Perrin i en Loial.
Me'n vaig a Falme a alliberar-los.
A Falme? És a l'altra banda del món.
Només he vingut a dir-te que me'n vaig.
No cal que vinguis.
Com a acceptada, jo puc sortir quan vulgui,
però si t'enxampen a tu, t'expulsaran.
Et penses que m'importa?
Si els nostres amics tenen problemes, no em quedaré.
No ho entens, oi?
Per què m'hi esforço tant?
Si hagués estat preparada a l'Ull del Món,
hauria lluitat amb en Rand
i potser n'hauria tornat.
No us tornaré a decebre a cap de vosaltres mai més.
Conec una sortida segura.
Estan bé, en Perrin i en Loial?
No ho sé.
Qui els ha pres?
Només sé que són invasors de l'oest.
És un viatge llarg, fins a Falme.
Tindrem temps d'idear un pla.
Òbviament, us estava seguint. Volia esbrinar per què us esmunyiu.
Torna-te'n ara mateix i tanca la boca, o…
O què?
L'Egwene no em faria mal i tu no pots tocar la Font.
Liandrin Sedai!
Jo les he portat aquí. No han fet res mal fet.
La culpa és meva.
Tu ets una complicació.
Em sap greu.
-Què hi fas, al llit? -Amunt!
-Surt del llit! -Va!
-Hora de treballar! -Hi ha clients!
No és real.
Tieta!
Ningú no s'escapa del seu destí.
Ho saps millor que ningú.
Serem felices juntes?
Què seré quan sigui gran?
No!
Obre els ulls.
Què veus?
És meravellós, oi?
No veure res.
No ser una atracció de fira.
Qui sou?
En aquesta era tinc molts noms.
Pare de les Mentides.
Traïdor de l'Esperança.
Renegat.
No.
La Liandrin no em va dir que…
Et va prometre suprimir les teves visions.
Et pensaves que una Aes Sedai podria fer-ho?
Per a algunes coses, l'Obscuritat és l'únic recurs.
No hi ha tracte. No…
No t'ajudaré a fer mal a ningú.
Ho faràs.
No feu mal a en Mat.
Potser sí.
Has vingut a rebre instruccions d'on l'has de dur a continuació.
Vols que suprimeixi la teva maledicció?
El duràs a Cairhien.
Què hi ha, a Cairhien?
Rand!
Queda't darrere meu.
Em sap greu.
-Què has fet? -Em sap greu.
Què acabes de fer?
-T'ho hauria d'haver dit… -Has…?
-Creia que podria parar-ho. -Has canalitzat?
T'ho hauria d'haver dit.
L'incendi a l'hostal…
No, va ser un accident.
Quina mena d'accident?
No he embogit, entesos?
No he embogit.
Ho saps.
Em coneixes, oi?
Ho entenc.
Ja me'n vaig. Gràcies.
Per tot. M'hauria agradat…
Tant se val.
On aniràs?
Diuen que un home embogit
matarà primer els qui estima…
així que m'allunyaré tant com pugui.
M'estàs dient que m'estimes?
Per què no em vas dir que canalitzaves?
Ets la primera dona que em veu com un home.
No volia que em veiessis com un monstre.
No ho ets pas.
El que has fet només és part de la teva naturalesa.
No l'has d'ocultar.
Jo ho vaig fer un cop.
Vaig girar-hi l'ànima, com un mirall que reflectia el que ell volia
i deixava la resta a la fosca.
Però un dia hi va mirar massa,
massa detingudament.
Has de deixar que t'estimin tal com ets.
Potser no ho fan,
però han de tenir l'opció.
No sé quant temps ens queda…
fins que…
El mateix que a tothom.
Mai no n'hi ha prou.
Segur que dorm?
Què has trobat?
Una profecia en llengua antiga.
En Lan no ha de saber sobre qui parla.
Lanfear.
La renegada.
S'ha trencat el seu segell.
Ha tornat al nostre món.
"La Filla de la Nit camina de nou.
"Lluita encara la guerra antiga.
"Un nou amant està cercant
"per servir-la i morir,
"però que, tanmateix, la servirà."
Selene…
"Qui li impedirà de tornar?
"Les Muralles Lluents s'agenollaran.
"La sang nodreix la sang.
"La sang crida més sang…"
Sang és, sang era…
Has de saber una cosa, Rand.
…i sang serà per sempre.
Jo també soc un monstre.
Què vols dir?
Què passa?
Afanya't, no tenim gaire temps.
L'has morta.
No.
No puc.
Perquè és la Lanfear,
la Filla de la Nit,
la més perillosa dels renegats.
Es diu Selene, té un hostal als Extramurs.
T'ha mentit,
cosa que jo no puc fer.
Ara cal que fugim.
Afanya't!
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu Guillermo Parra López
𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇