𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Де Найнів?
Вони пішла крізь Арки і не повернулася.
Матусю? Що це?
Ходімо. Треба йти.
Коли Охоронець втрачає свою Айз Седай, він ніби помирає разом із нею.
- Я твій Охоронець. - Ні, ти мене підвів.
Аланна проведе тебе до Вежі.
І ти не хочеш знати, що я бачу, дивлячись на тебе?
Геть не хочу.
- Мет їде зі мною. - Дорогу знаєш?
Не підведи мене.
Леді Анвер. Чого це вона раптом захотіла з тобою поговорити?
Чому ти допомагаєш мені?
Помагатимеш пам'ятати…
а я допомагатиму забути.
Ходімо.
Біжи. Він покаже тобі шлях.
Весь годинник був списаний віршем. Написаним Древньою Мовою.
Ми не перемогли Морока, ми звільнили його найсильнішого помічника.
Ішамаель уже пробуджує інших.
Кров живить кров.
Кров закликає кров.
Кров є, кров була…
і кров завжди буде.
КОЛЕСО ЧАСУ
Міледі, там…
Там дехто прийшов.
Зарано для відвідувачів.
Хто там?
Це…
Ваша старша сестра.
Так, міледі, ось…
Проходьте сюди, якщо ваша ласка.
Гарно виглядаєш, сестричко.
Ти теж.
- Сідай. Ми не знали… - Не треба чаю й інших клопотів.
Мій кінь у конюшні, а я би скористалася своєю старою кімнатою.
Та я не хочу, щоб у місті про мене знали.
Звісно, ми…
Йонасе! Принеси з льоху Ґелданійське червоне.
Так, міледі.
- І ще треба замовити сукню в… - Минули десятки років, Морейн!
Сядь!
Випий чаю.
Може, пообідаю.
Маю вранці з деким зустрітися.
Якщо ти будуватимеш мені трактир, я більше не зможу брати з тебе плату.
Хоч так допоможу.
- Мені шкода. - Це не твоя вина.
Я не загасила свічки, перш ніж лягати.
Може, це на краще.
Я найняла чоловіків відбудувати цей поверх, та це займе певний час.
А це значить, що вперше за довгий час я маю змогу кудись поїхати.
І куди ж?
У моєї родини є хатинка біля Кінслейерс Деґер.
Дитиною я весь час туди їздила,
та коли стала вести справи трактиру…
Хочеш поїхати?
Селен, я не можу.
Вибач.
Скажеш це ще раз, і це слово втратить будь-який зміст.
Я зараз не найкраща компанія.
Для будь-кого.
Що ж, пожежа розігнала решту постояльців.
Усе місце буде лише твоє.
Якщо ти справді хочеш побути сам, це воно.
Матусю.
Що це?
Ходімо, люба. Нам треба йти.
Мені страшно.
Принесла тобі трохи медовика.
Дякую.
Як ти?
Я не спала.
Думаю, я би теж не спала.
І які відчуття?
Я маю йти.
Звісно, я тебе не затримуватиму.
Я буду тут, як щось потрібно.
Так добре, що ти знову тут.
Тепер усе добре.
Це було не насправді.
Це все було не насправді.
- Ще один урок. - Будь ласка.
Я не проти, але вам треба вмовити Айвона.
- Будь ласка. - Будь ласка.
Дайте я поїм.
Я ж тобі казав.
Якщо хтось щось скаже про сіль, я вас спопелю.
- Я не голодний, дякую. - Чув про спопеління?
- Я ще не зголоднів після сніданку. - Це було дві години тому.
Що ви двоє там посміхаєтеся?
Ти вже давно не приводила додому нових чоловіків.
Ми вже подумали, що вік дається взнаки.
І куди ти прилаштуєш третього?
Айвон і Максім зайняті?
Коли я відходжу, один із них перевіряє мене.
І як це зазвичай відбувається?
Ну, вони починають із жарту.
Максім жартує про вік.
Айвон — про моє волосся.
Потім якийсь теплий спогад,
заради якого варто жити.
- Після цього… - Ми все це пропустимо.
Не думаю, що ти накладеш на себе руки.
Вона не розірвала узи. Просто приглушила їх.
То ти вирішив, що тепер робитимеш?
Мені вже тут більше не раді?
Завтра ми втрьох повертаємося у Вежу.
Поїдеш із нами?
Не знаю.
Найнів проходитиме крізь Арки.
Це найшвидший результат із часів Кедсвейн Седай.
Гадаю, це лише питання часу, коли вона шукатиме собі Охоронця.
Я не збираюся повторювати свої помилки.
Хотіла б я, щоб ти знав Морейн раніше.
Раніше чого?
Із нею щось трапилося
десь 20 років тому,
за рік чи два до ваших уз.
Одного дня вона просто змінилася.
Немов вода, що перетворилася на кригу,
а ти дивишся і дивуєшся, що вона взагалі колись була водою.
Вона була щасливішою?
Не знаю.
Не знаю, чи вона колись була щаслива.
А рудий хлопець приходить щодня?
- Ранд? - Так.
Сьогодні Ранд не прийшов.
Ви не знаєте, де він живе?
У нього якісь неприємності, міледі?
Я хочу поговорити з вашим підопічним.
Ви знаєте з ким.
Я мав би вбити тебе на місці.
Ти вже якось спробував.
То як тут до тебе ставляться?
Як до метелика без крил.
А як психіка?
Я тут через тебе, замість того, щоб сидіти в Білій Вежі.
Мої Жовті сестри хотіли тебе вивчати.
Як і Коричневі. Сумніваюся, що тобі б це сподобалося.
Сумніваюся, що тобі є якесь діло до моїх уподобань.
Ти вже почав його тренувати?
Ранда аль'Тора.
Ти і його сюди прислала?
Де він зупинився?
Ти забрала в мене все.
Усе.
І ти думаєш, я танцюватиму, як ти скажеш, за пляшку вина?
Ні.
Я знаю, чого ти насправді хочеш.
Чого понад усе жадають усі, відрізані
від Єдиної Сили.
Ти допоможеш мені, і я допоможу тобі.
Де він зупинився?
Він зупинився в трактирі.
У Форґейті, у «Молодому місяці».
І?
У хлопця стільки ж сили, скільки мав я,
але він її боїться,
ненавидить, тому не контролює.
Ти навчиш його всього, що знаєш про направляння,
усього.
Скільки часу б це не зайняло.
І в кінці, якщо я буду задоволена його успіхами…
я залишу тобі ніж.
Після її повернення між нами щось змінилося.
Вона тепер Прийнята.
Річ не в тім.
Хіба трохи.
Та якби я не хотіла допомогти,
я не можу ні сказати, ні зробити того, що треба.
То припини.
Ти ж навіть не знаєш, що там із нею сталося.
Чому ти хочеш цьому зарадити?
Бо я її подруга.
Минулого року вона була поруч, коли я втратила…
декого, кого любила понад усе.
І я пережила це лише тому, що вона мене підтримувала,
хоча їй теж було боляче.
І я хочу…
Я хочу зробити для неї те саме.
Як я робила раніше.
Але з того часу, як я прийшла до цієї Вежі, я почуваюся…
меншою й меншою.
Сестро.
Ти, певно, Найнів аль'Міра, так?
Я просто шукаю Максіма й Айвона.
Вони у від'їзді з Аланною Седай, але, як хочеш, я тебе потреную.
Ти справді направляла в Арках?
Я здивований, що всі Аджа не ходять за тобою назирці.
У тебе ще роки попереду, щоб обрати. Сподіваюся, це будуть не Червоні.
На західний берег напали,
а ти не надсилаєш сестер, щоб із цим розібратися?
На захід завжди нападають, зазвичай, він сам.
Вежа вислала сестер для розслідування.
І коли вони востаннє звітували?
Амерлін знає?
Звісно.
Коли ти востаннє з нею говорила?
Хранителька керує Вежею, коли Амерлін немає,
тож я говорю з Амерлін щоразу, як розтуляю рота.
Якщо вона зазнає невдачі,
то потягне й тебе.
Глянь, ми не бачили і сліду каравану уже кілька годин.
Мені треба знайти своїх друзів.
Ти впевнений, що ми правильно йдемо?
Вовки не губляться.
Нас ведеш ти, а не вони.
Глянь на мене.
Я і є вони.
Як і ти.
Що ми таке?
Нас звуть Вовчими братами.
Як це?
Саме так, як і звучить.
Вони теж Вовчі брати?
- Я теж перетворюся на… - Не кажи дурниць.
Як ти мене знайшов?
Це наша мова.
Один із наших помітив оленя і прислав нам це видіння, щоб привести до нього.
Як це працює?
Інстинкт.
Ти вивчиш їхнє значення і як їх слати.
Вовки попередили тебе, що ті воїни йдуть за нами?
Тому ти й не лишився в селищі?
Ти міг нас попередити.
Ти міг би допомогти.
Ти прикутий ланцюгом?
Час поїсти.
Скоро втратиш смак до приготовленої плоті.
Ти йому подобаєшся.
Як його звати?
Він покаже, як буде готовий.
Ми за тобою довго спостерігали.
Тобі пощастило, що ми врятували тебе й ту дівчину з білоплащників.
Це був ти?
Як?
Ти нам місяцями надсилав видіння.
Він теж втратив подругу.
Він усе ще її оплакує.
Ми всі бачимо її, коли ти спиш.
Чого ви так довго чекали, щоб прийти,
якщо ви місяцями за мною слідкували?
Ми не підходимо до жінок, які направляють.
Чому?
Айз Седай не довіряють тому, чого не розуміють.
Як і решта людей.
Стрибунець.
Його ім'я.
Майже вгадав.
Вони вже почали готувати обід. Допоможеш із водою?
Скільки їм треба води для хліба?
Ти непогано справляєшся, правда?
Зазвичай, перші кілька тижнів після розірвання уз…
Ну…
Не мені тобі розповідати.
Я багато тренувався, як жити без них.
Морейн глушила узи…
останні місяців шість.
Думав, я єдиний Охоронець, що так довго протримався.
Коли Аланна вперше наклала на мене узи, всі були нещасні.
Мені не подобалося мати глядачів у голові, а їй — ділитися.
Тому ми втрьох обговорили це
і вирішили, що вона завжди глушитиме узи зі мною,
окрім битв.
І ліжка.
Але у Вежі про це знають?
Тобі відомо про шлюб, який був би точнісінько схожий на інший?
Знаю, інші казатимуть тобі, що ти не можеш повернутися до Морейн,
та я доказ того, що можеш, якщо схочеш.
«Молодий місяць» згорів дотла.
Знаєш чому?
У Форґейті весь час щось горить, міледі.
Шкода, що не згоріли інші будівлі.
Тут жив юнак.
Із рудим волоссям.
Знаю, що це привертає увагу, принаймні тут.
Ти мав би бачити його щодня, коли він ішов на роботу.
А що з ним?
Ти знаєш, де він тепер?
Це…
неймовірно.
Твоя родина збудувала ту хижу?
Я брехала.
Я ніколи не приїжджала сюди дитиною.
Я приїжджала з чоловіком.
Ще до тебе.
Ти не мусиш пояснювати. Ми обіцяли — без минулого.
Легко казати, ти замолодий, щоб його мати.
Ти б здивувалася.
Він був першим, кого я покохала.
І єдиним.
Могутній. Упевнений.
Навіть самовпевнений.
Його очі просто приковували до себе.
Якось нудно.
Ми приїжджали сюди, щойно вдавалося.
Нам завжди було добре наодинці,
без решти світу, що лише відволікав.
Жартували, що не повернемося назад.
Але завжди поверталися.
Я виріс у подібному місці.
Мої друзі мріяли про міста й подорожі,
але не я.
Тут
здається, що світ усе ще цілісний.
Можна повірити, що Розламу не було.
Ти хочеш повернутися?
Колесо ніколи не дає те, чого ти хочеш.
Особливо мені.
Ніхто й ніщо ніколи не дає того, що ти хочеш.
Якщо ти чогось хочеш,
треба це взяти.
Гаразд.
Гей, друже. Повтори.
Як ти платиш? У мене всі твої гроші.
Ти не виграватимеш весь вечір.
Сказав той, що не бачить майбутнього.
Ти казала, що бачиш лише майбутнє інших.
Що ж, оскільки ти в нас багатійка,
а ми весь день верхи,
чому б не зняти нам кімнату?
Я втомився. Не можу рухатися.
Я вже це чула.
Як щодо ще кількох напоїв і двох кімнат, у множині?
- Він випив не так і багато. - За кілька годин вип'є.
Йому просто треба допомогти.
Вам треба кімната?
На горищі. Маю зустрітися там із деким.
Вони вже прибули?
Ще ні. А з ким ти зустрічаєшся?
Сама не знаю.
Пришли їх, як прибудуть. Вони проситимуть ту ж кімнату.
Більшість Айз Седай відмовляються знову сюди заходити.
Щось із цього було реальним?
Біль.
Але навіть він тьмяніє…
із часом.
Кого ти там втратила?
Дочку.
Мені шкода.
Я повинна забути її і все, що там трапилося.
Там минули роки.
Усе тьмяніє, та я все одно пам'ятаю.
Я…
Я зберігаю секрет про свого сина уже років 80 чи, може, й 90.
Я казала собі, що це щоб захистити його.
Щоб мої вороги не дісталися до мене, нашкодивши йому.
Три Клятви зобов'язують нас казати правду іншим, не собі.
Я могла сховати його будь-де.
Може, у безпечніших місцях, та я тримаю його тут, у Тар Валоні.
Він тут для мене.
Бо я боялася.
Я не могла ризикувати втратити єдине,
що було по-справжньому моїм.
Чоловіки, що вміють направляти, прокляті Мороком на божевілля.
Зрештою вони вбивають тих, кого люблять понад усе.
Але ми, Айз Седай, теж прокляті.
Єдина Сила сповільнює наше старіння,
і ми змушені просто сидіти й спостерігати, як ті, кого ми любимо, йдуть,
безсилі цьому зарадити.
Тепер я розумію, чому ви не вчите послушниць.
Хочеш знати, як ми керуємо цим світом, не гинучи від болю й втрат?
Треба знайти частинку світу, що належить тобі,
і триматися за неї.
І тоді…
коли її вже не стане, ти знаходиш іншу.
Ви вже знайшли іншу?
Я тобі дещо скажу, але пообіцяй мені,
що не робитимеш дурниць.
У Вежі дізналися про вторгнення на заході.
Тут усім начхати.
Тим паче, шпигуни доповідали, що там небагато в'язнів.
Та в одному повідомленні йшлося,
що вони впіймали дещо незвичайне.
Групу шайнарійських солдат далеко від дому,
які їхали разом з оґіром
і ковалем із Межиріччя.
Цього разу він протримався десять хвилин.
Думаю, ми його виснажуємо.
Дуже скоро він буде старим і мудрим, як ми.
Хіба що старим.
Над мудрістю треба ще попрацювати.
Це вона сказала.
Ти повторюєш це знову й знову.
«Віддаси за неї голову».
Люди не розуміють, що ми мовчимо,
бо розмова завжди точиться у нас у головах.
Вона сказала, що всі ці роки…
ніколи не вважала мене рівнею.
Звісно, ні.
Ми їм не рівня, Лане. Ми й не повинні ними бути.
Айз Седай можуть викликати блискавку,
виростити гори.
Решта світу бачить лише їхню силу.
Ми бачимо їхні слабкості.
Ми нагадуємо їм, що вони не боги.
Я б і не подумав, що Аланні потрібні нагадування.
Вона знає, ми хочемо того ж, що й вона.
І що це?
Перемогу Світла над Темрявою.
І десерт.
А як щодо Морейн?
Чого хоче вона?
Може, у цьому й проблема.
Думаю, я більше не знаю.
Вибач за вторгнення, не хотіла тебе пропустити.
Прошу, сідай.
Анвер, у мене був важкий день, і я…
Жінка не так має поводитися,
щоб поговорити з сестрою, яку вона пів життя боготворила.
Хочеш, щоб я вибачилася за те, що пішла —
цього не буде.
Айз Седай не може брехати.
Звісно, ні.
Ти не зробила нічого, чого б не змогла я, якби направляла.
Світлу відомо, я намагалася,
ночами, коли наше майбутнє було неясним.
І дядько лишив нас без грошей.
І коли ти пішла.
Але батько завжди сподівався, що ти якось повернешся і все залагодиш.
Ти була його зірочкою.
Як виявилося, зірочка впала з неба і так і не повернулася.
Я…
- Я би повернулася, якби… - Не треба фальшивого каяття.
У тебе була твоя робота, у мене — своя.
Звісно, менш важлива, але теж потрібна.
Хіба що Вежа навчила тебе,
як посміхатися, коли хтось плює тобі в очі?
Чи як благати сусідську прислугу про залишки їжі?
Та я продовжувала свою роботу, як і ти свою.
І тепер мій син одружується з Королевою,
і більше ніхто ніколи не плюватиме на Дім Дамодред.
Ти молодець, сестричко.
Я би не впоралася краще.
Дякую, Морейн.
Але нарешті мені начхати, що ти думаєш.
Я тут не заради твого схвалення.
Я тут, бо ти не наражатимеш на небезпеку те, над чим я працювала все життя.
Це не твій дім,
не твоє місто,
і я більше не твоя маленька сестричка.
Усі твої місцеві очі та вуха —
тепер мої.
Голова лікарні Селестін?
Охоронець, із яким ти привіталася біля Воріт, Сандер?
Якщо ти хочеш знати, куди пішов рудоволосий юнак із трактиру,
ти мусиш дуже ввічливо попросити мене за чашкою чаю.
Певною мірою, це добре, —
знати, ким ти станеш одного дня.
Єдине, що мене завжди цікавило, —
як це, коли ти сам обираєш власну долю.
Поміняємося?
Ні.
Я тебе скрізь шукаю.
Залиш нас.
Це моя кімната.
А ще мені треба помити свою склянку.
Я саме збиралася тебе шукати…
Перрин і Лоял у полоні.
Я їду у Фалм, щоб звільнити їх.
У Фалм? Це інший кінець світу.
Я прийшла сказати тобі, що йду.
Тобі не треба йти.
Я Прийнята і можу залишати Вежу, коли схочу,
а якщо спіймають тебе, то виключать.
Думаєш, мені не все одно?
Якщо наші друзі в біді, думаєш, я лишуся тут?
Ти геть не розумієш, еге ж?
Нащо я так тяжко тут працювала?
Якби я була готова біля Ока Світу,
я би билася пліч-о-пліч із Рандом.
І, може, він би повернувся.
Я більше нікого з вас не підведу.
Я знаю безпечний вихід.
Із Перрином і Лоялом усе гаразд?
Я не знаю.
Хто їх схопив?
Я лише знаю, що загарбники із заходу.
До Фалму довго їхати.
Матимемо час, щоб придумати план.
Так, я йду за вами. Щоб з'ясувати, чого ви вислизаєте з Вежі.
Ану повертайся і тримай рота на замку, або я…
Або ти що?
Еґвейн мене не чіпатиме, а ти не можеш осягнути Джерело.
Ліандрін Седай!
Це я привела їх. Вони нічого не робили.
Це я винна.
Ти — ускладнення.
Мені дуже прикро.
- Чого ти в ліжку? - Уставай.
- Підйом! - Ну ж бо!
- До роботи! - Клієнти чекають!
Це не насправді.
Тітонько!
Ніхто не тікає від долі.
Тобі це відомо краще за всіх.
Ми будемо щасливі разом?
Ким я стану, коли виросту?
Ні!
Розплющ очі.
Що ти бачиш?
Дивовижно, чи не так?
Нічого не бачити.
Більше не бути принадою карнавалу.
Хто ти?
У мене стільки імен цієї Епохи.
Батько Брехні.
Той, що забирає надію.
Відступник.
Ні.
Ні, Ліандрін не казала, що…
Вона обіцяла забрати твої видіння.
Ти думаєш, Айз Седай може таке зробити?
За дечим можна звернутися лише до Мороку.
Угоди не буде. Я не…
Я тобі не допомагатиму.
Допомагатимеш.
Я не дам нашкодити Мету.
Ти можеш.
Ти прийшла сюди, щоб дізнатися, куди його вести далі.
Хочеш, аби я забрав твоє прокляття?
Відведи його в Кайрен.
А що в Кайрені?
Ранде!
Стій за мною.
Вибач.
- Що ти зробив? - Вибач.
Що ти щойно зробив?
- Я мав би тобі сказати. Я… - Ти…
- Думав, я зможу це спинити. - Ти направляв?
Я мав тобі сказати.
Пожежа у моєму трактирі…
Ні. Це був нещасний випадок.
Що ще за випадок?
Я не збожеволів, ясно?
Не збожеволів.
Ти це знаєш.
Ти знаєш мене. Правда?
Я розумію.
Я піду. Дякую тобі.
За все. Хотів би я, щоб ми…
Неважливо.
Куди ти підеш?
Кажуть, як чоловік божеволіє,
то спочатку вбиває тих, кого любить…
Тож я піду якнайдалі.
Ти кажеш, що кохаєш мене?
Чому ти не сказав, що вмієш направляти?
Ти перша жінка, що побачила в мені чоловіка.
Я не хотів, щоб ти бачила в мені чудовисько.
Ти не чудовисько.
Те, що ти зробив, — просто частина твоєї природи.
Тобі не треба її ховати.
Я так зробила.
Повернула свою душу до нього, мов дзеркало, показуючи те, що він хотів,
лишаючи іншу себе в темряві.
Та якось він дивився задовго,
занадто ретельно.
Треба давати іншим шанс покохати всього тебе.
Може, цього не буде,
але треба давати їм шанс.
Я не знаю, скільки ще в нас часу…
доки я…
Стільки ж, як і у всіх…
Недостатньо.
Упевнений, що він спить?
Що ви знайшли?
Пророцтво Древньою Мовою.
Лан, певно, не знає, про кого воно.
Ланфір.
Відступниця.
Її Печать зламана.
Вона в нашому світі.
«Дочка Ночі, вона знову повстане.
Древня війна, вона все ще на полі битви.
Її новий коханець, вона шукає,
хто служитиме їй до смерті
і служитиме після».
Селен…
«Хто стане проти неї?
Стіни Світла падуть.
Кров живить кров.
Кров закликає кров…»
Кров є, кров була…
Є дещо, що ти маєш знати, Ранде.
…і кров завжди буде».
Я теж чудовисько.
Тобто?
Що відбувається?
Поквапся, у нас небагато часу.
Ти її вбила.
Не вбила.
Я би не змогла.
Бо це Ланфір,
Дочка Ночі,
найнебезпечніша з Відступників.
Її звати Селен. У неї трактир у Форґейті.
Вона тобі брехала,
а я не можу брехати.
Тепер нам треба тікати.
Хутко!
Швидше!
Переклад субтитрів: Володимир Лозицький
Творчий керівник Руслан Поліщук
𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇