Jo, Moiraine Sedai, juro honorar i obeir la Siuan Sanche.
Quan una dona és privada del Poder Únic,
el seu cos ja no li sembla seu.
No tens motius per confiar en mi.
Permet-me que et regali un somni.
I l'Egwene? On és?
La té l'Ishamael.
Res no existeix per a tu fora d'aquesta cel·la.
Si voleu rescatar la vostra amiga,
hem d'esbrinar com obrir això.
Cal posar-lo a una dona.
No el podrem trencar.
Em dic Aviendha.
Ens n'hem d'anar ja.
Perrin Aybara.
T'agrada ballar?
Els aiel seguim el ji'e'toh.
M'has salvat la vida.
- Cap a on anirem? - A Falme.
Mat?
L'Ishamael
té l'Egwene a Falme.
Doncs anem-hi.
Mates en Rand, Mat.
Ho he vist.
Em sap greu. No pots passar.
La Seu Amyrlin és aquí, a Cairhien,
i ha demanat audiència amb tu.
FA 20 ANYS
- Creus que els agradaré? - M'amoïna més que ells t'agradin.
- De debò? - El meu pare és savi,
però també és despistat i imprecís.
I la meva germana també pot ser...
No cal que anem a Cairhien si no vols.
Però no els veig des d'abans de la guerra
- i ara que ha acabat... - No és això.
Doncs què passa?
És que...
Durant la guerra,
era molt difícil pensar en un futur més enllà d'aquests murs.
I, quan penso en nosaltres,
en on acabarem,
no és en aquesta torre,
amb les vestidures i l'anell.
I on és, doncs?
En una cabana de bambú,
a la vora del riu, com la que teníem amb el pare.
I jo, de mestressa de riu?
Series una mestressa pèssima.
Heu llançat mai xarxes, dama Damodred?
Potser sí.
Però no serem aquí per sempre.
Servirem els nostres anys
i després serem conselleres de la filla-hereva d'Andor, del rei...
i llavors ens jubilarem.
Ho dius de debò?
Sí.
Però tu seràs la meva mestressa.
Gitara Sedai, duem noves de l'Amyrlin.
La guerra ha acabat.
Els aiel es retiren.
Què teniu? Què passa?
Teniu una visió?
El Drac.
El Drac ha renascut.
Ho percebo.
Una premonició?
Està passant ara.
El nadó jau a la neu
i el seu plor és eixordador.
Crema com el sol!
No ho digueu a ningú, germanes.
Cal que trobeu el Drac Renascut...
i prepareu el món per seguir-lo.
Gitara?
LA RODA DEL TEMPS
Mare.
Deixa'ns, filla.
No és cap amenaça per a mi.
Seré just aquí a fora, mare.
Per què no m'ho vas dir?
No em vas dir que t'havien neutralitzat.
Sis mesos de correspondència
i ni una paraula sobre aquesta...
Aquesta infracció.
Què més t'ha dit, en Lan?
Que vas amenaçar de deixar que l'Alanna li prengués el vincle...
sense el seu permís.
L'hi va dir, saps?
Que vas trobar el Drac.
Per què has vingut, Siuan?
Has portat aquesta càrrega durant 20 anys.
Ho has sacrificat tot.
A partir d'ara, remaré amb tu.
Ja és hora que conegui en Rand al'Thor.
- La camisa per dins. - Què vol, la Seu Amyrlin?
És una prova?
Vaig veure què va fer al darrer que es feia dir Drac.
Per això vas fugir de l'Ull del Món?
- I et vas amagar aquí? - Protegia els qui estimo.
No siguis tan egoista.
Vas néixer per protegir el món
i totes les persones,
no només les que estimes.
Escolta'm.
L'Amyrlin és una dona llesta.
Una bona dona.
I prové d'un origen més humil que tu.
Sap que feu això, la Moiraine?
Hi ha una regla, per damunt de tot, per ser un home:
passi el que passi,
ho afrontes dempeus.
Posa't això.
Dona'm l'espasa.
L'agró enfonsa l'ala.
Has après moviments d'esgrima.
N'he après un parell.
Queda-te-la.
Si l'Amyrlin et tem, no serà pas per l'espasa.
Però, si has d'emprar algun moviment,
que sigui el gat travesser.
Amb l'esquena dreta,
músculs relaxats,
com si pengessis d'un cable del cap.
Ves-hi,
l'Amyrlin t'espera.
M'heu convocat, mare, i aquí em teniu.
Ben a punt.
De debò, noi?
Veig que en Lan t'ha preparat.
Què més t'ha dit?
Que no sou ben bé com sembleu.
La majoria no ho som.
En aquest món, és prudent guardar-te les veritats.
Però no pas nosaltres,
no pas avui.
Tinc preguntes per a tu.
Respon sincerament.
I després, què?
Benvingut a Falme.
Qui sou?
Com he arribat aquí?
És el meu petit secret.
Perdoneu, però qui sou, per l'amor de la Llum?
La veritat, em pensava que series més imponent.
Tanmateix, m'encanta que em deguin favors.
Estic somiant?
No. Ets ben despert.
Aquests falmesos, sembla que ja visquessin sota el domini de Seanchan
i no que hagin pres la seva ciutat fa poc.
Per què no lluiten?
Com?
Contra això?
Au, va, aquests soldats deuen anar a palau.
- Seguim-los, salvem l'Egwene... - No.
Ja hem provat la teva manera.
Vas dir que en Perrin viatjava amb un ogier, oi?
Ara escolta'm i fes el que jo et digui.
Que se us concedeixi una damane és un premi a la vostra contribució
i una inversió en el vostre futur a l'imperi.
En podeu estar ben orgulloses.
Poques dones poden dur el braçalet.
I encara menys crear un vincle real amb una damane.
A alguna se us ha rebel·lat, la damane?
És freqüent.
Avui, posareu a prova la força de la vostra damane.
Heu de comprendre el poder que té, per esbrinar com utilitzar-lo.
Comencem.
Treballarem plegades,
però si em poses en evidència, te'n penediràs.
Verin, la Biblioteca Reial de Cairhien és magnífica.
No t'imagines quina munió de llibres.
I doncs, quin és el gran secret?
Per què et cal un mapa ogier de la ciutat?
No em fio de la Verin Sedai.
Encara que en Lan sí.
Seguiré en Tomas.
No. Tenim la nostra missió.
Som tres.
No vull que ens separem si hi ha un renegat a la ciutat.
Dos vots contra un.
M'amoïna més la Liandrin.
On deu haver anat?
Sí que m'amoïna, és clar.
I tant, ja he escrit a la reina Galldrian perquè torni.
Per aquí.
Endavant.
Aes Sedai.
M'honora rebre-us a la casa Damodred.
No sé què esperes guanyar.
Amb sort, tot el que hem perdut.
Ves-te'n. No tinc res a dir-te.
Et vull fer una pregunta.
I espero que em perdonis per fer-te-la.
Després que l'Ishamael et neutralitzés,
¿has pensat mai,
en tots aquests mesos,
de posar-hi fi?
De suïcidar-me?
He llegit els arxius de la Torre.
En tota la història, només dues dones no ho van fer en ser neutralitzades.
- La majoria van durar menys d'un any. - No.
Ni per un instant.
Perquè sé que protegir en Rand, guiar-lo,
és l'únic que importa.
Més que jo, més que tu i més que tot plegat.
Ja m'ho pensava.
I això que fas amb la Siuan
ho posa tot, l'Última Batalla,
el destí del món, en perill.
Què m'amaga?
En algun moment, has de poder confiar en algú, Moiraine.
No pots fer-ho tota sola.
No pots.
I, si no et puc ajudar jo,
he pensat que potser ella sí.
Dius que has anat amb compte.
Quants cops has canalitzat?
No gaires.
No deliberadament.
Continuaràs canalitzant,
tan segur com que el peix vol l'aigua.
No ho pots evitar.
Si no aprens a controlar-ho, no viuràs prou per embogir.
Quina tria és, aquesta?
Morir, o embogir i matar tots els qui estimo?
I si m'he cansat de ser un raig de la Roda?
No ets pas un raig, noi.
Ets l'aigua
que fa girar la Roda mateixa
o l'esberla en mil bocins.
¿Saps què diu, la llei de la Torre, que s'ha de fer
si l'Amyrlin troba el Drac Renascut?
Amansir-lo?
"Amansir-lo"? No!
Com vols lluitar contra l'Obscur sense el Poder Únic?
Algunes de les meves filles Vermelles ho voldrien,
però hem d'engabiar-te,
mantenir-te escudat,
canalitzant només quan vulguem i com vulguem.
I, quan lluitem a l'Última Batalla,
seràs l'arma més potent del nostre arsenal.
Però no comandaràs.
Això no és una conversa.
Ja heu pres la decisió,
abans de la nostra trobada.
No viuré dins la vostra gàbia.
Fa sis mesos que saps allò que ets
i no has après res.
Sis mesos, oi?
Ella no t'ha ensenyat res.
Una sola Aes Sedai et pot controlar com un peixet.
Ens aniria molt millor si fossis una noia.
Molt bé. Força poderosa.
L'onada gairebé ens arriba.
Renna,
quin nom li has posat, a la teva?
Li he deixat conservar el seu: Egwene.
Vejam què pot fer, l'Egwene.
Has vist la seva llum, oi?
Tu seràs encara més lluminosa.
Resplendiràs tant
que totes les sul'dam de Falme et veuran lluir...
i sabran que ets meva.
Aquest teixit és senzill.
Un esclat d'aire.
Però ens mostra els teus límits.
No t'amoïnis.
No em cal res de tu, per fer això.
Molt bé, Egwene. Ho tenim.
Egwene?
- Mira quin nas. - Mira quins cabells.
Sàvia al'Meara!
Nynaeve.
Sou vós.
Com heu...?
- I en Perrin? Està bé? - Va fugir.
Gràcies a la Llum.
Elayne Trakand!
- Filla-hereva d'Andor. - Alceu-vos.
No l'encoratgis.
Soc en Loial, fill d'Arent, fill de Halan.
"El vostre nom és música..." Va, que no tenim temps.
Heu vist l'Egwene, constructor?
És horrible.
La tenen captiva com un animal
en un lloc anomenat Les Gosseres.
On és?
A la presó antiga, fora del palau.
Hem d'anar-hi de seguida.
No s'hi pot entrar.
Només les sul'dam poden acostar-s'hi.
La Guàrdia de la Mort barra el pas
- a qui no és sul'dam. - Allà!
Gràcies, constructor.
Aneu-vos-en, abans que no ens vegin.
Et traurem d'aquí.
T'ho prometo.
Tenim tot el que ens cal.
O sigui que entreu sense dir res i us poseu a tallar fusta?
Molt bé. Fantàstic.
Tens problemes per dormir?
Disculpeu?
Jo en tinc.
Jec al llit, pensant en tota la gent del món.
Tots pateixen.
Universos sencers que s'esfondren per un mot,
per un cop de daga.
Tant de dolor.
Es tracta de sexe o de mort?
Perquè, sigui el que sigui, prefereixo anar al gra.
Cap de les dues, de fet.
Tinc un present per a tu.
La humanitat ha oblidat moltes coses amb el temps,
però no tot era tecnologia.
Aquest te et mostra coses.
Et fa albirar les vides passades.
Tots aquells que vares ser.
Els milers de tus.
I, enmig de tots,
el tu real.
La teva ànima.
Serveix-te'n una tassa d'aquí a un quart d'hora.
Només una.
Què et fa pensar que em prendré res teu?
Crec que sempre has volgut saber qui ets de debò, Mat.
Això t'ho mostrarà.
El meu primer te
em va ajudar a dormir d'una tirada.
Un quart. No esperis més.
Hi ha algú a la sorra.
Una dona.
Hi veus bé, per ser aiguamollenc.
La majoria no hi veuen a un pas.
Porta'm amb la Jolien.
Les ferides eren massa profundes.
Es van infectar.
Aquest lloc s'assemblava a casa.
La vida és un somni del qual cal despertar-se
per poder tornar a somiar.
Què fas?
No.
Quina bajanada.
Quin imbècil.
Mare?
Un imbècil com ell.
- Com ell. - Mare!
Sempre has estat un no ningú.
Sempre has estat podrit.
Com ell.
Com ell. Ben igual.
Com ella.
- Prou! - Com ell.
No! Prou, si us plau!
Prou!
Prou.
Igual que ell.
Deixa'ls passar.
Allibera'l, Siuan.
Ara.
No.
Ho hem provat, Moiraine,
i gairebé ho perdem tot.
Les lleis de la Torre tenen 3.000 anys.
Ja és hora que les acatem.
- No vam quedar així. - Les Vermelles l'amansiran.
No mentre jo sigui la Seu.
La Torre és plena d'enemics.
Estàs segura del teu poder?
Teníem una missió, Siuan.
Jo havia de trobar el Drac
i tu havies de preparar la Torre per donar-li suport.
O has oblidat aquell dia?
És clar que no.
Però havies de ser amb ell
i escudar-lo si començava a embogir.
I ve't aquí...
neutralitzada.
No el pots controlar.
No el pots guiar.
¿Saps què passaria, Moiraine,
si un dels renegats li posés una mà a sobre?
No està pas més preparat que quan el vares trobar.
Has deixat el destí del món a l'atzar...
per orgull.
Demà, quan torni la reina Galldrian,
el presentarem com el Drac,
aquí a Cairhien.
Reunides amb 14 germanes per mostrar que el tenim sota control.
Prepara'l pel que vindrà.
Què em passa?
T'estem escudant del Poder Únic.
Em sento...
Com que has perdut tot el que eres i podries haver estat?
No t'amoïnis, és temporal.
Ha de canalitzar per poder escudar,
però quan el retiri, tornaràs a ser tu.
La Siuan diu que parties.
A on et dirigies?
A Falme.
L'Egwene és allà. La té l'Ishamael.
La Lanfear t'ho ha mostrat en somnis?
Sé que volen que hi vagi.
Però per què a Falme?
Es creu que el Drac s'hi proclamarà.
"Desplegant-se al cel en flames."
Volen que tots sàpiguen qui soc...
abans que intentin matar-me.
Però, si em volen a Falme,
de ben segur que no em volen presoner de la Seu Amyrlin.
Si espereu la Moiraine, em sap greu...
No soc aquí per veure la Moiraine i estic cansada d'esperar.
Deixa'ns, mare.
Si us plau.
Tenim una visita.
Són assumptes de palau.
Puja a dalt.
La recordo a aquella edat.
T'hi assembles força, saps?
Per què heu vingut, Aes Sedai?
Per lliurar una ordre.
Què vol de mi, el nostre senyor?
Elimina-la del tauler.
És la meva tieta.
Precisament. Ni ella mateixa s'ho esperarà.
Fes-ho avui.
La tenen en una cel·la de palau.
I, si la teva mare sospita res,
ocupa-te'n, també.
Tranquil.
Com ella.
Igual que ell.
Ara ho veus, oi?
Vivim aquestes vides,
ho intentem una i altra vegada,
però per a què?
La Roda gira i la gent pateix.
És un fet.
I, fins i tot lliures amb la mort,
hi tornem,
un cop...
i un altre.
I l'únic que vull...
és tancar els ulls un dia
i no haver d'obrir-los mai més.
Com?
Ni tan sols has sortit de la ciutat.
M'has d'ajudar.
Soc a una cel·la al Palau del Sol. L'Amyrlin em reté.
Ja ho sé.
Pots treure'm d'allà?
No és amb tu, la Moiraine?
Segur que hi pot fer alguna cosa.
Potser sí. Potser no em caldràs.
M'agrada quan intentes manipular-me.
Pots treure'm d'allà o no, Lanfear?
Per allà.
Què ha dit?
La Filla de la Nit camina entre nosaltres?
Els renegats.
El Drac Renascut.
Enyoro la granja, Alanna.
Fins i tot els teus cosins.
Au, va,
¿et pensaves que lliuraríem l'Última Batalla
contra un exèrcit de gatets?
T'oferiria jugar una partida, però el còdol és un joc de cavallers.
Digues a la teva senyora que encara espero que compleixi la promesa.
O pots clavar-me l'espasa ara
i li estalvies la feina.
Puc fer una cosa millor.
Veus els teixits d'home.
Què veus, quan mires la Moiraine?
Una dona sola,
desesperada,
que ha lliurat la seva vida a una causa que ni comprèn.
Sis mesos aquí i encara ets boig?
La bogeria és esperar una resposta clara de l'home que has ajudat a tancar.
Té teixits a sobre.
D'un home.
Milers de fils
ben embolicats i fermats,
però sense canalitzar-hi res.
Com és possible?
No ho sé pas. És com...
Hi ha un incendi.
Als Extramurs.
I la clau?
Recordo què vas fer a la Kerene i l'Stepin.
Tindràs la clau
quan et duguin de nou a la Torre.
Dues germanes Brunes desitgen estudiar un canalitzador.
Som-hi!
Han passat 3.000 anys i ja hi tornem a ser.
Això vol dir que us heu reconciliat?
Sou amigues de nou?
He acomplert el meu toh i he restablert el meu ji.
El toh és...
una obligació?
El que deies que em deus?
No és honorable recordar-m'ho,
però sí.
Jo m'estava defensant
quan la Jolien va rebre una estocada mortal.
Va morir per culpa meva.
Aquest era el meu toh.
L'anell vol dir que pertanys a una aiguamollenca?
En certa manera.
I no pots jeure amb ningú més?
La Baine estarà trista.
A la Chiad tant li farà.
TOT AIXÒ... ÉS AIGUA? COM?
És Falme.
Què creus que li farà quan l'hi posem?
No ho sé pas.
Espero que li faci mal.
Ja ve.
Em queda bé, oi?
Arromanga't.
He entès... per què te'm resisteixes.
Perquè ningú no t'ha explicat què hi fem, aquí.
L'emperadriu de Seanchan té una tasca,
una de sola:
unir tota la gent del món sota la Llum.
L'Última Batalla s'apropa
i només hi podrem lluitar si ho fem plegades.
Totes.
Incloses tu i jo.
Renna.
Sí, Egwene?
Et mataré.
Segur que la tieta està sola?
Com heu manat, senyor.
I té un sedant a la infusió.
Ja es deu haver adormit.
Perfecte.
Voleu que l'obri, altesa?
Em pensava que no ho faries.
Mare...
No! No!
Per què?
Per l'amor de la Llum, per què?
Ho he fet per nosaltres. Per tu, mare.
Pel nom de la família.
Per què creus que hem ascendit tant i tan ràpid, mare?
Seré el rei.
I tu... ho malbarataries tot, per què?
Per ella?
A la Moiraine no li importes, mare.
No confia en ningú. No estima ningú.
Ella...
marxarà d'aquí
i no ens dedicarà ni un pensament.
Ja ho sé.
Però hi ha dues coses
que la meva germana entén millor que ningú:
la diferència entre el bé i el mal
i com n'és, de difícil, obrar el bé de vegades.
Mare...
Si us plau, mare.
No ho diguis a la reina.
No ho diguis a ningú.
Ja ho he fet.
No, mare...
Mare!
No! Mare!
Mare!
La ciutat crema.
L'Amyrlin us requereix per protegir Cairhien.
He de vigilar el noi.
És una ordre, Leane Sedai.
Jo prendré l'escut.
No deixeu que se us acosti.
Ets molt hàbil amb els mots, germana.
El Drac Renascut.
Crec que has passat prou temps a Cairhien, oi?
Hi ha un portal amagat, a la ciutat.
-És un rumor. - Amb un bri de veritat.
Hi havia un antic stedding ogier al centre,
però les famílies de Cairhien hi van construir a sobre.
Per aquí.
On te l'enduràs?
A Falme. Al cap de Toman.
"Sobre el cap de Toman es proclamarà,
desplegant-se al cel en flames."
Vols que es proclami Drac Renascut ell mateix?
La Roda gira.
Bona feina. Ja el duem nosaltres al portal.
Assegura't que ningú no ens segueix.
Ja no estàs sola, germana.
Però cal que us afanyeu. La ciutat no és segura.
Espero que t'ho valguis, noi.
Que la Llum us acompanyi.
Som-hi!
Vinculem-nos.
Soc aquí, mare.
Qui escuda el noi?
La Verin Sedai. Vós l'heu enviada.
Guia les altres i guariu els ferits.
El noi no pot sortir d'aquí.
Hauria de ser per aquí...
Allà!
Hauràs de canalitzar-hi.
- Esbotza-la a la força si cal. - No ho farà.
Tu l'obriràs.
Fes-ho.
Mira la Moiraine.
Amb la Font.
- Lan. - No només amb els ulls.
- Què hi veus? - No ho facis.
Sembla un nus ben lligat.
És impossible.
Una història de l'Era de les Llegendes sobre el poder dels renegats
diu que tenien una habilitat que s'ha perdut.
Podien nuar els teixits i deixar-los a lloc.
No entenia què et passava, Moiraine.
L'Ishamael no et va neutralitzar.
Cap renegat no podria fer-ho tot sol.
T'ha nuat un escut.
I això vol dir...
Que es pot llevar.
Sí.
Què he de fer?
No pots desfer aquest nus.
L'hauràs de tallar.
Confio en tu.
Endavant.
Talla'l.
El sento.
El torno a sentir.
Gràcies.
Sento haver trigat tant a complir el meu deure.
Para!
Tanca el portal, Moiraine.
Ara.
M'has mentit, no et van neutralitzar.
No.
No puc.
T'he dit la veritat, més que a ningú.
Hem fracassat, Moiraine.
A l'Ull del Món, vas fracassar.
Ens hi juguem massa, per tornar a fallar.
Tanca el portal!
No.
No t'hi vull obligar.
Vas jurar obeir-me sobre la Vara Juratòria.
Un jurament inviolable vinculat al Poder Únic.
Siuan...
Tanca-la!
Siuan...
Moiraine Damodred...
Si mai m'has estimat, no ho facis.
T'ordeno...
que tanquis el portal.
Lanfear.
És una renegada, Siuan. No...
No.
Et vaig dir que, si us veia plegats, la mataria.
No la tocaràs si vols que t'ajudi.
Cada dia
t'assembles més a en Lews.
Afortunadament per a tu, l'Amyrlin m'és més útil trencada que morta.
Si us plau, Moiraine...
Moiraine.
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu Guillermo Parra López