Tu melavai.
Viskas, ką man sakei, buvo melas.
„KAIP ĮVEIKTI NEGANDAS“ MAIKA KYT
Meti mane atgal į gatvę, kur ir radai.
Netiesa.
Jei būčiau šuo, gautum už tai baudą.
Bet kam aš rūpiu?
Prisėskim, gerai?
Ir apie viską pasikalbėsim. Suprantu, kad tu pyksti.
Tu mane išdavei.
Eimsas man pasakė tai, ką galėjai žinoti tik tu.
- Ramonai… - Patylėk.
Tu man nieko negali pasakyti.
Pasikalbėkim.
Su manim tu esi saugus.
Turbūt juokauji!
Tu man sakei…
Vaikams, kurie tave dievina, irgi sakei, kad su tavim - saugu.
Melagė.
Paleisk mane.
Būtum bloga mama.
Nekalbėk taip.
Džošua nekentė tavęs.
Netiesa.
Gryna tiesa.
Iš tavo akių matau, kad pati tą žinai.
Dieve mano.
Eik lauk! Dink iš mano namų!
Dink iš mano namų!
O Dieve.
Ingremai, ji man parašė, kad ją išgąsdino Ramonas. Važiuoju pas ją.
Tai - ne tavo darbas.
Džošua pasielgtų būtent taip.
- Žinau. - Tikrai?
Tai kodėl priekaištauji man, kad rūpinuos savo draugės saugumu?
Neversk kaltės ant manęs, Pope. Tu lipi į tą pačią balą…
- Tą pačią balą? - Taip.
Dėl beatodairiško noro padėti tave jau padavė į teismą.
Tai bent. Aišku.
Žinai, dabar negaliu apie tai kalbėti.
Klausyk, privalai kažką daryti.
Alana Keiv bando atimti viską, ką turim.
Ne tik tai, ką turi tu. Ką turime mes.
Gresia pavojus mūsų namui, mūsų santaupoms.
Nori įteikti jai viską ant lėkštutės?
Daugiau negaliu kalbėt.
Pope, kas ten vyksta? Skambink…
Kaip sakiau, šiandien jį atleido. Neseniai su juo mačiausi.
- Jis - buvęs jos asistentas… - Aš neteiksiu kaltinimų.
Ramonas - bėdoje. Jis nesuprato, ką daro.
Galit jau važiuoti.
Gerai, vyručiai, aš…
Jei ką sužinosiu, paskambinsiu, gerai?
- Gerai. Labos nakties. - Ačiū. Sėkmės.
Tau reikia pasikeisti apsaugos slaptažodžius, girdi?
Jis turi visą informaciją.
Jis pernelyg gerai mane pažįsta. Jam bus nesunku išsiaiškinti.
Todėl tau reikia apsaugos.
Apsauga man nepadės.
Tai - asmeniška.
Galim šnektelėti?
Žinoma.
Kas yra?
Ji - vaikščiojanti bėda, supranti?
Mane užknisa jos elgesys.
Ji bijo, supranti?
Kas, jei Ramonas nužudė Džošua ir Driu, manydamas, kad jiedu - meilužiai?
Jei taip ir buvo, privalom imtis atsargumo priemonių.
Dabar pat.
Minutėlę.
Kas?
RAMONAS TOMASAS IŠKRĖČIAU KVAILYSTĘ.
GALIM PASIKALBĖTI?
- Palik tai policijai. - Būtinai.
Žinai, aš tik…
Jaučiuosi atsakingas už tą vaikį.
Turėjau jį atleisti ir įteikti jam iškeldinimo raštą.
Būk atsargus.
- Žinoma. - Maika?
Kas atsitiko, po galais?
Ramonas.
Jis siunta ant manęs,
viskas pakrypo keista linkme.
Maika, jis įsiveržė į tavo namus. Jis tau grasino.
Tai - ne keista, o pavojinga.
Ką sako policija?
Nieko. Ji atsisako pateikti kaltinimus.
- Markusai. - Ne, aš…
Klausykit, nei policija, nei aš nieko nepadarysim,
jei ji nesusimąstys.
Pabandykit įkrėsti jai proto.
Nežinau, bet, klausyk… Turiu jau eiti.
Paskambinsiu vėliau.
Kvailys.
Gerai.
- Eimsai. - Eimsas. Klausau.
- Kaip sekas? Čia aš, Markusas. - Kas?
- Markusas? - Kilebru.
Klausyk, esu prie Ramono Tomaso namų.
- Ką ten darai? - Taip. Kai kas nutiko.
- Kas yra? - Gali čia atvažiuoti?
- Kas yra? - Susitiksim ir pasikalbėsim.
Markusai?
- Markusai, kas ten vyksta? - Po galais.
Markusai.
Ramonai. Pakentėk, gerai?
Tuojau iškviesiu pagalbą. Pakentėk.
Aš nenoriu mirti.
Šūdas.
Pakentėk, gerai? Nagi, aš tau padėsiu.
Aš tau padėsiu. Pakentėk.
Šikniai jūs, baikit filmuoti ir kvieskit pagalbą, po galais.
Kvieskit pagalbą.
Tu, su kepure, stok! Grįžk.
- Jums viskas gerai? - Viskas gerai.
Gerai? Tikrai?
Labai atsiprašau.
Šūdas!
Ačiū, Herbi. Aš pats užrakinsiu.
- Labos nakties. - Labanakt.
Jei gitaros bosai Naujajame Orleane yra džiazas,
tai Ouklande - 80-ųjų fankas.
Gražios moterys, geras maistas,
bet niekas taip nedžiugina, kaip platus kelias.
Vienoje pusėje - nendrių laukas, kitoje - upelis.
NOUBLAS
Mosai?
Dėde.
Sūnau.
Šimtas metų, žmogau.
- Tavęs nebuvo tėvo laidotuvėse. - Ne, pone.
Nenorėjau jį tokį prisiminti.
Mačiausi su juo ligoninėje.
Jis mane atpažino. Man to užteko.
Eikš. Sėskis.
Žmogau, po jo mirties meldžiuos kiekvieną dieną.
Žinai, jis man liepdavo melstis devynias dienas po kieno nors mirties.
Dabar meldžiuos už jį kiekvienam mieste.
Uždegu jam žvakelę.
Ir dabar neseniai pasimeldžiau.
Jis tave daug ko išmokė.
Ačiū už gražius žodžius, dėde.
Jam tavo pagarba buvo labai svarbi.
Ilgiuosi savo brolio.
Kur apsistojai?
- Tai šen, tai ten. - Ne.
Jokių „tai šen, tai ten“, kai turi šeimą. Mano namuose - pakankamai vietos.
- Tikrai? - Taip.
Smagu tave matyt, sūnau.
Papasakok apie tą vyruką, kurį vijaisi. Įžiūrėjai jo veidą?
Ne, tik profilį.
Jis buvo su kepuraite. Akių neįžiūrėjau.
Bet jis - labai aukštas. Patikėk.
Atpažintum jį per akistatą?
Manau, taip.
Supranti, toks jausmas, kad esu kažkur jį matęs.
Tik niekaip neprisimenu, kur.
Gal koks buvęs draugas ar meilužis.
Gal.
Namai apversti aukštyn kojom. Matyt, kažko ieškojo.
Na, netrukdysiu tau dirbti.
Kol esi čia, galiu paklausti apie Popę Parnel?
Ji - ne žudikė.
Pasitiki ja?
Labiau nei kuo kitu. Tik neišduok jai, kad taip sakiau.
Gerai.
Šiaip aš nedirbu su civiliais, bet jos man sunku…
išvengti.
Kaip čia tau paaiškinus? Žinai, kaip…
pitbulis surakina nasrus, kai kas nors į juos patenka?
- Tokia ir ji. - Aišku.
Turi patirties, kad taip sakytum?
Tiek daug, lyg būčiau pažinojęs ją kitame gyvenime.
Nori patarimą?
Jei nebendradarbiausi su Pope, ji veiks prieš tave.
Patikėk, šito aš tau mažiausiai linkėčiau.
Tu dar ten?
Taip. Apgailestauju, Markusai.
- Kaip tu? - Nekaip.
Kuo galiu tau padėti?
Niekuo.
Jei norėsi pasikalbėt, visada kreipkis.
Klausyk, jis ne iškrito pro langą, Pope. Jį išmetė.
Ko gero, tas vaikis, kurį vijausi.
Nekalti žmonės nebėga.
Ką sakė Eimsas?
Jis sakė, kad kažkas išnaršė Ramono butą, kažko ieškodamas.
Klausyk, turiu važiuoti.
Viskas gerai?
Maika išvijo mano vyrus, neturiu jėgų su ja kalbėtis,
tik pasakyk, kad ji užsirakintų.
- Būtinai. - Tada gerai.
Negražiai su juo pasielgiau.
Tai - mano kaltė? Ar… priverčiau jį šokt pro langą?
Liaukis save kaltinus.
Be to, Markusas matė, kaip kažkas nubėgo.
Tu buvai išsigandus.
Tu gyneisi.
Ramonas buvo pasimetęs. Negalėjai žinot, ko iš jo tikėtis.
Galbūt jis įsileido į namus pavojingą žmogų.
Taip.
Baisu.
Leidau ištrinti viską, ką jis man reiškė.
„Shelter“ šeimą supurtė baisi nelaimė.
Mes netekome Ramono Tomaso.
Ramonas atsidūrė „Shelter“, pabėgęs iš savo nelaimingų namų.
Jis buvo talentingas mokinys ir, globojamas „Shelter“, daug pasiekė.
Šią skausmo ir liūdesio valandą - „Shelter“ su jumis.
Patarimų, kaip susidorot su negandom, ieškokite mūsų interneto svetainėje.
ŽMOGIŠKŲJŲ IŠTEKLIŲ SKYRIUS ASMUO RASTAS
RAMONAS TOMASAS VYR. ASISTENTAS
Prašau.
Atnešiau asmenų, kurie gyvena „Shelter“ butuose, sąrašą.
- Ačiū. - Ramono kaimynai.
Gal jie ką nors girdėjo.
Kaip tu?
Taip. Ar tai - Ramono laikrodis?
Taip. Ir jo megztinis.
Kartais keisdavomės drabužiais.
Šitas labai juo kvepėjo, todėl ir užsivilkau.
Tau tai atrodo nenormalu?
Žinai, ilgėtis draugo - labai žmogiška.
Atrodai pavargusi.
Eik namo. Pailsėk.
Jausti jo energiją - viena sielvarto įveikimo taisyklių.
Be to, Loklanui dažnai manęs prireikia.
Loklanas yra šiknius.
Na, jei jis negražiai su tavim elgiasi, kodėl neieškai kito darbo?
Negaliu.
Eime.
- Sveikutė. - Labas.
Nebegaliu matyti jo daiktų.
Jie mane smaugia.
Atsiprašau, kad priverčiau jus pas mane atvažiuoti,
bet dabar negaliu duoti interviu.
Mes niekur neskubam. Galim palaukti.
Patikrinsiu, ar geras garsas.
Kas čia? Jis neturi čia būti.
Pasikalbėk su manim, Maika.
Žmogus, kurį mylėjau, mirė manęs nekęsdamas.
Jaučiuosi taip, lyg grįžus į praeitį. Aš…
Lyg ji sėlintų į mano gyvenimą.
Lyg norėtų atimti jį iš manęs.
Suprantu.
Aš…
žinau, ką reiškia jaustis, lyg būtum dvilypė.
Tu niekada neleidai, kad sėkmė tau trukdytų.
Kas? Ingremas?
Pope, jei myli jį…
kovok už savo meilę.
Saugok ją, nes kai jos neliks…
O jei daugiau neturiu jėgų kovoti?
Manai, mes nešam nelaimę? Mes abi.
Tai - pavojinga.
Nesakai „ne“.
Aš taip negalvoju ir tau patariu daryti tą patį.
Kodėl mes abi galvojam,
kad esam pajėgios pakeist pasaulį?
O kas mums belieka, brangute?
Viską palikti taip, kaip yra?
Su manim gali būti atvira. Aš tau galiu padėti, jei bijai.
Ne dėl to. Tiesiog…
Jis manęs nepersekioja ir nepriekabiauja.
Bet?
Aš turiu didelių skolų.
Loklanas tau paskolino pinigų?
Aš vogiau iš „Shelter“.
Veido kremas kainuoja 600 dol. Aš buvau atsakinga už prekes,
pasiimdavau vieną ar kitą dėžutę, parduodavau ir apsimokėdavau sąskaitas.
Ir jis tave pagavo?
Bet kaip?
Jis visur yra sumontavęs kameras.
Tai, ką pamato ar išgirsta, naudoja žmonėms šantažuoti.
Jis nori viską kontroliuoti.
Žinai, kur sumontuotos kameros?
Kur saugoma filmuota medžiaga?
Jis to nenutuokia, bet aš žinau.
Ji - kompiuteryje jo kabinete.
Aš nenoriu į kalėjimą.
Gal tau ją perduoti?
Užeik. Pamaniau, kad bus geriau,
jei peržiūrėsim ją čia, o ne darbe.
Slaptos kameros? Ką Loklanas šnipinėjo, po galais?
Nežinau.
Ką tai reiškia, po galais?
Kodėl tu namie?
Man buvo pertrauka, todėl parėjau namo užkąsti.
Ne.
Mokyklos autobusas nevažiuoja vidury dienos.
- Aš nevažiavau autobusu. - Tai kaip…
Tėti, susipažink su Obriu.
Sveiki, pone Kilbru, ponia Kilbru.
- Kilebru. Reikia sakyt „Kilebru“. - Kilebru.
- Ne, aš - Popė Parnel. - Sveiki.
Būčiau pasakius, kad grįžtu namo,
bet maniau, kad tu būsi darbe.
Na, mums jau metas, nes pertrauka baigias.
Sustok.
Ką tu sau galvoji? Parodyk dokumentą.
KALIFORNIJA
Obris Sidonsas?
Paklausyk manęs atidžiai.
Nesvarbu, ką sako mano dukra.
Pagrindinė šių namų taisyklė - jokių vaikinų, kai nieko nėra namie.
Niekada. Supratai?
Tai reiškia, kad namie turiu būti aš arba jos mama.
Tuo atveju, jei ji tai pamirštų,
tu turi visą reikiamą informaciją.
Aiškiai pasakiau?
Taip, pone. Aš viską supratau.
Tu sulaužei taisykles.
Po pamokų - tiesiai namo.
Supratai?
Taip, pone.
Taigi… ar seniai Trini susitikinėja su berniukais?
Klausyk. Nenoriu apie tai galvoti.
Ir tikrai nenoriu apie tai kalbėti.
Gerai. Žiūrim, ką turim.
„Džena Bučatelo. Garis Nvenas.
Malika Long“. Visi jie - „Shelter“ darbuotojai.
Tik nesakyk, kad tai padarėm tik tam, kad rastume darbuotojų bylas.
Kodėl Loklanui reikėtų slėpti darbuotojų bylas?
AIVĖ ABOT
Pažiūrėkim.
Tik maldauju, nespausk mygtuko „atgal“, gerai?
Patikėk, esu matęs ir baisesnių dalykų.
Lyg braučiaus į kitų gyvenimus.
Čia - visų „Shelter“ darbuotojų bylos.
Sumautas iškrypėlis.
Kas, jei Ramonas sužinojo apie tas kameras?
Ramonas sužino apie kameras,
grasina jį įskųsti, ir Loklanas jį nužudo.
Tas vaikis, kurį mačiau, buvo labai aukštas, bet ką aš žinau?
Loklanas nepanašus į žudiką.
Jis galėjo ką nors pasamdyti, kad liktų švariomis rankomis.
Gal. Negali būti.
MARKUSAS KILEBRU
Ką tas šiknius turi apie mane?
Vėlyvojo nėštumo atveju tai yra normalu.
Aš čia niekuo dėtas. Ne aš sugalvojau tą sąvoką.
Klausyk, viskas bus gerai. Nesijaudink.
Jūs turėsit dar vieną vaiką?
Na, apie tai niekas neturėjo žinoti.
Kol kas dar niekam nesakom, supranti.
Žmonėms labai patinka liežuvauti apie nėštumus.
Klausyk, aš baigsiu žiūrėti
ir jei ką nors įdomaus rasiu, tau paskambinsiu, gerai?
Gerai.
Tuk tuk!
Kam taip spaudi tą skambutį?
Noriu ir spaudžiu.
Mirštu iš bado. Tikiuosi, pagaminai ką nors.
Užsisakiau iš savo mėgstamo restorano.
Tai…
Bet galime valgyti iš gražių indų, jei tau nuo to bus geriau.
- Tu išlaidauji. - Pati žinau.
Einam. Noriu jums kai ką parodyt, kol nepradėjom valgyt.
- Gražiai šiandien atrodot. - Ačiū, Pope.
Ačiū, sesut.
Kartą vaikystėje, kai gyvenom Kalifornijoj,
tėvas nusprendė nusivežti mus, vaikus, į Alamidos paplūdimį.
Važiavom tuneliu, kai į mus vos neįsirėžė mašina.
Tėvas vos neatsitrenkė į sieną.
Tą kitą mašiną vairavo baltaodis.
Mama net sustingo iš baimės.
Kai tėvas pasivijo tą mašiną, vyras riktelėjo:
„Žiūrėk, ką darai, bliamba. Žinok savo vietą.“
Tėvas davė ženklą, kad tas vyras sustotų tuščiame lauke.
Tėvas išlipo ir nuėjo prie mašinos. Kepurė rankoje, nuleista galva, nuolankus.
Bet kai jis atsidūrė prie mašinos,
pamačiau, kaip jis įkišo rankas pro atvertą vairuotojo langą.
Mano tėvas buvo tvirtų rankų.
Sunkiai dirbančio žmogaus rankų.
Jis čiupo ir ištraukė tą baltaodį pro langą.
Jam net batai nukrito.
Jis atsitempė tą žmogų vienomis kojinėmis prie mūsų mašinos
ir liepė pažiūrėti į mus su Noublu, sėdinčius mašinos gale.
Laikydamas jį už kaklaraiščio, pasuko jo galvą į mus ir pasakė…
Niekada gyvenime to nepamiršiu.
„Tai - mano sūnūs.
Septynerių ir devynerių metų.
Jie yra vaikai. O aš esu žmogus, po galais!“
Tai buvo teisėtas pyktis.
Jis man dažnai pakišdavo koją.
Dėl jo man teko palikti savo dukras,
kai joms manęs labiausiai reikėjo.
Kalbate apie tai, kaip po žmonos mirties patekot už grotų?
Kalėjimas - geriausia vieta akis į akį susidurti su savo demonais.
Kai Elinora mirė… man iš skausmo pasimaišė protas,
ir palikau savo mergaites vienas dorotis su mamos mirtimi.
Niekada sau to neatleisiu.
Išeidamas iš kalėjimo supratau,
kaip svarbu būti žmogumi, o ne nusikaltėliu.
Kalbant apie mano mergaites…
Kartais galvoju, kad atėjau į jų gyvenimą pavėlavęs.
Esu priblokšta. Negaliu atsitraukti.
Ir man taip buvo.
Kada jis tai įrašė? Ir kaip?
Jis įrašinėjo tai su Džošu.
Norėjo palikti savo atsiminimus. Dėl viso pikto.
Taip, jam nebuvo lengva.
Brolio mirtis jam paliko didžiulį randą, o dabar jis pats - ligotas ir išsigandęs.
Tau Lilijana sakė, kad pas mus apsistojo Noublo sūnus?
Ką? Kas? Kornelijus?
Ne. Nesantuokinis.
Mosas? Meluoji.
Ne, jis netikėtai pasirodė bare
kaip seniai dingęs sūnėnas ir ėmė visko klausinėti.
- Ką Lilijana sako? - Jis ją nervina.
Jis viską apie viską žino
ir vis aiškina tėčiui, kad jam reikia anūkų.
- Negali būt. - Tai - ne jo reikalas.
Ačiū.
Žinot, vaikystėje dažnai jį primušdavau.
Prisimenu.
Tikriausiai padarysiu tą patį, jei jis neprikąs savo liežuvio.
Ar tėtis kada nors su jumis kalbėjo apie anūkus?
Aš jam pasakiau, kad kol neturiu vyro,
neturėsiu ir vaiko.
Jis žino, kad esu pernelyg graži, tad man nė neužsiminė apie tai.
O tu - per daug madinga.
- Su savo madingom garbanom. - Ji visad buvo madinga.
Pirmoji iš visų pasidarė ilgalaikį šukavimą.
Taip.
Alio, sveikas, atsiprašau.
Sveika. Mums reikia ruoštis paliudijimams. Galiu vėliau užsukti?
Žinoma.
Viskas gerai?
Taip, tiesiog vakarykščiai Saidės žodžiai privertė mane susimąstyti,
kada mes nusprendėm, kad neturėsim vaikų.
Ir?
Ne. Aš…
Žinai, aš…
paprasčiausiai…
galvoju apie tai.
Mes taip nusprendėm.
Žinau. Aš tau nieko nesakau.
- Pasimatysim vėliau? - Žinoma.
Jau sutaisei čiaupą?
- Galiu sutaisyt, jei nori. - Surasiu, kas sutaisys.
Tegul taiso, jeigu nori.
Smagu tave matyt, Mosai.
- Bandai įsikurti? - Bandau.
- Kaip sekas, Holivude? - Nevadink manęs taip.
Tebesi tokia pat jautri.
Ilgam atvažiavai?
Dar nežinau.
Bet, tikiuosi, ilgam.
Turi svečių.
Šūdas.
Gera muzika. Ir skanus maistas.
Lukateris Šryvportas Skouvilis.
Toks mano vardas. O tu tikriausiai - faras.
Žmonės kalba, kad pasitraukei nuo reikalų, bet aš tuo netikiu.
Palik mus vienus minutėlei.
Prašau, tėti. Viskas gerai.
Tiri žmogžudystes ar domiesi baikeriais?
Tai, kad nebedirbu žvalgyboje,
nereiškia, kad negaliu būt apsišarvavęs informacija.
Tavo tinklalaidė kelia šaršalą.
Tik tą ir norėjai pasakyti?
Aš negaliu tau uždrausti kurti tinklalaidės.
- Malonu girdėt. - Bet aš nesu priešas.
Tu nori mano pagalbos, bet nenori jos prašyti.
Teisingai suprantu?
Tiek to. Ką manai apie tyrimą?
- Apie kurį? - Apie abu.
Mano nuojauta kužda, kad žudikas - vienas ir tas pats.
Vyrukas su beisbolo kepuraite, kurį Markusas matė bėgant iš Ramono buto.
- Manai, susidūrėm su serijiniu žudiku? - Negaliu sakyt.
Aišku.
Ar Ramono bute radot DNR pavyzdžių ir ar lyginat juos
su tais, kuriuos radot Džošua studijoje?
- Negaliu sakyt. - Gerai, taip nieko nebus.
Klausyk, noriu, kad netrukdytum man dirbti savo darbą.
Tu esi tinklalaidės vedėja…
Žurnalistė.
Tai - ne tas pats, kas kvalifikuotas žmogžudysčių skyriaus detektyvas.
Ką darysi, kai išsiaiškinsi žudiką?
- Ką privalau. - Aha.
Kaip pasielgei su Keivo tyrimu?
Bylinėjimasis yra brangus ir viešas reikalas.
Labos nakties, inspektoriau. Ir nepamiršk gerų arbatpinigių.
Herbi, įpilk man.
Kodėl susitinkam čia?
Loklanas visą „Shelter“ yra prikaišiojęs kamerų.
Priestatą, vestibiulį.
Ir visus kabinetus.
Ar tu…
Matei įrašą iš mano kabineto?
Taip.
Tai - neteisėta, ar ne? Jis negali to daryti.
Na, sudėtingas reikalas.
Kas čia tokio sudėtingo?
Klausyk, jei jis neįrašinėja tualetuose ir rūbinėse,
tuomet techniškai tai yra teisėta.
Jei jis paviešintų tuos įrašus ar šantažuotų tave ar kitus,
tada tai būtų neteisėta.
Klausyk, paprašiau tavęs čia ateiti, nes man reikia sąjungininkų, supranti?
Maika nesutinka su mano pasiūlymais,
mums reikia glaudaus bendradarbiavimo, antraip nukentės daugiau žmonių.
Galiu tavim pasikliauti?
Vaikystėje… turėjau daugybę nesveikų įpročių.
Nekvaršinsiu tau galvos savo problemomis. Tiesiog buvo sunku.
Aš viską suprantu.
Supažindinau Loklaną su Maika.
Kai jis investavo į kompaniją, jam buvo skirtas kabinetas.
Jis nuolat rodė man dėmesį.
Bet… po Džošo mirties aš tiesiog… nesuvaldžiau emocijų.
- Padariau klaidą… - Suprantu.
…bet aš myliu savo vyrą.
Esu labai savim nusivylusi. Nemaniau, kad kada nors taip pasielgsiu.
Supranti, turiu ja rūpintis ir jai padėti,
o ėmiau ir sumelavau.
Turi pasakyt jai.
Žinau.
Žinau. Esu atsakinga už suklydusius darbuotojus.
Klaidų pripažinimas yra programos esmė.
Turiu pasinaudot savo pačios patarimu.
Šikniau tu.
Bum. 20 dol.
- Aš specialiai tau pralošinėju. - Nesąmonė.
Skouviliai, kaip sekas?
Ką tu, Markusai?
- Kai sekas, Markusai? - Pope?
Tuojau grįšiu.
Sėskis. Regis, tu buvai teisi.
Manau, tai galėtų būti žmogus, kurį Loklanas pasamdė Ramonui nužudyti.
- Nejuokauji? - Nė kiek.
Šitą vyruką mačiau bėgant iš Ramono namo.
Jis vardu Holtas Rolinsas. Dirba „Shelter“.
Štai kodėl jis galėjo patekti į Ramono butą.
- Esu jį kažkur mačius. - Ką?
Saide? Ateik, Saide.
Kaip tai suprasti, kad esi jį kažkur mačius?
Minutėlę.
- Ateik, Saide. Greičiau. - Atėjau.
Atpažįsti jį?
Tu jį radai?
Radau ką? Nieko nesuprantu.
Tas bičas išgąsdino mane, kai aną dieną buvau savo autobuse.
- Net skundą teko rašyti. - Pala.
Nori pasakyt, kad esi jį mačius?
Apie ką ji čia?
Jis mirtinai mane išgąsdino. Žinojo mano maršrutus ir taip toliau.
Tai - ne sutapimas.
Kartą tavo sesuo jau nukentėjo.
Čia visai kas kita, tėti.
Klausykit, aš pabandysiu rasti tą vyruką.
- Paskambink Eimsui. Ir būk atsargus. - Būtinai.
Paskambinsiu Maikai.
Širdele, kas nutiko?
Žiūrėkit. Štai jis.
- Tas žmogelis, kuris… - Taip.
Jūs paskambinote Maikai Kyt. Pasaulis laukia jūsų įžvalgų.
Alio, čia aš.
Regis, Markusas išsiaiškino, kas galėjo nužudyt Ramoną.
Jis vardu Holtas Rolinsas.
„Shelter“ darbuotojas.
Tau reikia apsaugos.
Gerai. Kai gausi pranešimą, perskambink man.
Aš jums paskambinsiu.
Saugokit galvą.
Atsargiai.
Taip.
Štai.
Ką radai?
- Po galais. - Aha.
MAIKA, PASKAMBINK MAN.
MARKUSAS
Pasidarbuosim?
Alio.
Holto dirbtuvėje Eimsas rado kraupių dalykų, bet jo čia nėra.
- Kalbėjais su Maika? - Ji neatsiliepia.
Aišku. Važiuosiu pas ją iškart, kai patikrinsiu, ką veikia Trini.
- Gerai, susitiksim ten. - Gerai.
Pope. Kviesk policiją. Nevažiuok ten.
Aš privalau, Ingremai.
Jei dabar išeisi, grįžusi manęs nerasi.
Pati žinai, Pope, kad tarp mūsų viskas baigta.
Tik nė vienas neturėjome drąsos tai pripažinti.
Nekalbėk taip.
Pala, tu mane paliksi, jei išvažiuosiu padėti draugei?
Ne, ne todėl.
Nežinau, kaip tai nutiko. Ir net nežinau, kodėl.
Bet mes kažką pražiūrėjom.
Grįšiu su tavim į Niujorką.
- Nereikia, mažute. - Aš tave myliu, Ingremai.
Ir aš tave.
Myliu tave iš visos širdies.
Bet ar buvai laiminga?
Pasakyk tiesą.
Ne.
Kodėl?
Nes žinau, kad tau nepatinku aš.
Tokia aš.
O aš tokią save myliu.
Taip ir žinojau.
Žinojau.
Žinojau. Jaučiau tai.
Stengiausi įtikti tau, bet tai kėlė manyje pyktį.
Ir problemos ėmė gilėti.
Nebebūsiu tokia, kokia buvau.
Net ir dėl tavęs.
Žinau.
Aš grįžtu į Niujorką.
- Kada? - Greitai.
Pope…
Pope.
Jei tai - skubus atvejis,
- nepadėkite ragelio. - Greičiau.
Pagalbos centras. Klausau jūsų.
Taip. Noriu pranešt apie užpuolimą.
Išvertė Laima Banionienė