Nézzétek meg!
Mármint tényleg nézzétek meg!
Hilma af Klint festette 1914-ben.
Az ellentmondás érzését akarta ábrázolni.
A középen futó függőleges vonal egyesek szerint
az ellentétes erők találkozását szimbolizálja.
A teremtéshez szükséges egyesülést, a világosság és a sötétség kettősségét,
a férfiasságot és a nőiességet, az életet és a halált.
És bármennyire is elvontnak tűnik, valójában egy hattyút ábrázol.
De ti mit láttok? Mit éreztek?
Amikor a főnököm nézi, irigységet érez,
mert pár gyökér a Sotheby'snél többért adta el
ezt a gyűjteményt, mint gondolnátok.
De én? Amikor én nézem, tudjátok... Azt az érzést lehetetlen leírni.
Ha én nézem, úgy érzem...
Te meg mi a francról beszélsz?
-Tessék? -Arról a képről beszél.
A festményről beszélek nektek.
Imádom. Imádom a vöröset. A vörös király.
-A vörös szép. -A vörös, mi?
Tudod, hogy én mit érzek?
Azt, hogy te nem itt laksz,
szóval egy kicsit fura, hogy kiraksz a falunkra egy képet, tudod?
Értem.
Csak tudod, mivel itt alszom, gondoltam,
hozok egy kis kultúrát az otthonotokba.
-Kultúrát? Ez egy kör. -Ronnie, ez szép.
Nem az, és attól tartok,
hogy megpróbál végképp ideköltözni hozzánk.
Látod, pontosan ezt mondom.
Rád is különlegesen hat ez a kép.
-Kösz, hogy elmondtad. -Ana számára nagy nap a mai.
Ma igazán nagy aukciót tartanak.
Oké. Sok szerencsét mindenféle alakzatok eladásához!
Azok az alakzatok, Ronnie, dollármilliókat érnek.
Sőt, tízmilliókat.
És ma a legnagyobb magángyűjtők
lesznek ott a világ minden tájáról, és én is ott leszek velük.
Ez nagyszerű. És pénzt is kapsz érte?
Mert az csodálatos lenne.
Nem. Csak a brókereknek jár jutalék, ezért alszom a futonotokon,
de ahhoz, hogy egy menő galériában dolgozzak, jó ajánlás kell,
és Claire Dupont ajánlásánál nincs jobb.
Higgyétek el!
Szerintem ti nem értitek,
mekkora mázli bekerülni az Erwins képzési programjába.
Te nem érted, mekkora mázli, hogy ebben a házban élhetsz.
-Ronnie! -Mi az?
Ő itt lakhat, de kutyánk nem lehet?
Ő nem kutya, hanem a húgom. Van különbség.
Igen, van. Egy kutya előtt lehet szexelni.
Nem lehet. Fogd be!
Pár hétről volt szó, nem hónapokról.
-A zacsim már olyan, mint egy calzone. -Semmi baja a zacsidnak.
Figyu, Ana, utálok egyetérteni vele,
de valahol igaza van.
Ki kell találnunk valamit, oké,
-mert ez nem maradhat így. -Igen.
Értem. Csak tudod,
New York drága, és elég szarul állok anyagilag.
-Ígérem, hamarosan elköltözöm. -Igen.
Azt beszéltük,
visszamehetnél Floridába és beállhatnál haditengerésznek.
-Én... -Ne kezdd újra!
Nem költözöm vissza Floridába.
Utazhatsz, van fogászati ellátás, meg ott van Maverick is.
-Fogászat? -Még az iskolát is fizetik.
Jártam iskolába! Kétszer is! Művészettörténetből diplomáztam!
Én meg kungfufilmekből, de abból nem telik a számlákra!
Milyen számlákra? Ez egy önkormányzati lakás,
azóta nem emeltek díjat, hogy a nagyid 1957-ben beköltözött!
A nagyim itt halt meg. Tudtad? Anyám is itt halt meg.
És a nővéred és én is rohadtul itt fogunk meghalni.
De tudod, ki nem fog itt meghalni? Te.
Mert ez nem a te házad, hanem a mi házunk.
Bébi!
-„Bébi”? Hallottad, mit mondott? -Milyen romantikus! Ő egy romantikus srác!
Jézusom!
Elmondanám, hogy a művészettörténész diploma valójában igen hasznos.
Hasznos? Egy matracon alszol!
Először is, az nem egy matrac. Hanem egy futon.
Ez nem egy ház, hanem egy szoba.
És az nem egy kör, hanem egy hattyú!
Jézusom!
-Te látod a hattyút? -Nem, nem látom.
Hála istennek!
A CSAJ, AKI KÉPBEN VAN
EGYENLEG: 124,06 DOLLÁR
ERWINS NEW YORK
KÖZELGŐ ESEMÉNYEK
Csak szeretem lefesteni...
Ana, olyan jól nézel ki!
-Te nézel ki olyan jól. -Tudom.
Ma van a nagy nap, Amy. Az aukció napja.
Itt az ideje, hogy észrevegyenek. Itt az ideje...
Mi az?
-Mit bámulsz? -Ez nem jó!
-Mi van ott hátul? -Mi az?
Semmiség, igaz? Igaz?
Mintha nem egy szociopata maximalistának dolgoznánk.
-Istenem! -Minden rendben lesz.
Jó reggelt mindenkinek!
Aukciónk lesz.
A Erwins ügyfelei besétálnak azon az ajtón,
milliókat költenek egy gyűjteményre, amit én találtam, gondoztam,
és hoztam be ide.
Amikor belépnek, mindennek tökéletesnek kell lennie.
És ebbe beletartozik a ti megjelenésetek is.
Te, te és te! Ti hátul fogtok dolgozni.
Tűnjetek el, mielőtt bárki meglátna!
A többiek az aukciós teremben maradnak. Munkára fel!
Igen!
Megállni!
Te!
Hogy hívnak?
Engem?
Ana. Ana Santos.
Mi az a hatalmas olajfolt a blúzod hátulján?
Semmi.
Arra célzol, hogy hallucinálok?
Nem, nem, sajnálom.
Biztos a vonaton kentem össze.
Melyik részlegen dolgozol?
Épp most fejeztem be a munkát a katalogizáló részlegnél,
és kerültem fel az aukciós részlegre, szóval... maga az új főnököm.
Majd kiderül, meddig.
Te alacsony, fura lány!
Add oda neki a pulóvered, kikészít az a folt.
-Igen. -Csak... takard el!
-Igen. -Természetesen.
Tessék!
Miért akarná valaki örökre ezt viselni a testén?
Mert imádom a művészetet.
Add vissza neki a pulóvert!
Olyan helyre kerültök, ahol kevésbé lesztek szem előtt.
Jól van, menjünk! Hallottátok!
Úgy volt, hogy ma először odabent leszek.
Nélkülözhetetlenné válok, építem a jövőmet, hírnevet szerzek magamnak.
Bakker!
Elnézést! Katalógust?
Jó szórakozást! Szóljon, ha bármire szüksége van!
Ez olyan szomorú. Mármint Claire-nek igaza van.
Nem engedhetett be téged nyugodt szívvel
ebben a mocskos ruhában.
Ugyan már, Suzette! „Mocskos?”
Ez csak egy kis folt, alig látszik.
Csak fogd be a szád, és tartsd nyitva a szemed!
Bár biztos vagyok benne, hogy pont az ellenkezőjét fogjátok tenni.
-Viszlát! -Komolyan azt...
Igen. Arra utalt, hogy szaxizni...
Tűnés az asztalotokhoz!
Nem maradunk itt az aukción?
De igen. Csak... tűnés az asztalotokhoz!
Üdvözöljük önöket az Erwins...
Azt nem értem, hogy lehetsz úgy elismert művész,
hogy még nem haltál meg, vágod?
El sem tudom képzelni, hogy lehetne saját galériám.
Még a legkisebb helyiség is havi tíz rongyba kerül.
És neked semmid sincs,
leszámítva a szuper személyiségedet és a hatalmas álmaidat, barátom.
Vajon Claire volt valaha szegény?
Ne ülj fel a menő akcentusának!
Úgy tudom, hogy a minnesotai Minnetonkából jött.
Várj, mi van?
Tudom, durva, mi?
Mindenesetre ha a legnagyobb művészek meghaltak és múzeumokba kerültek,
akkor velem mi a helyzet?
Szellem vagyok?
Amy!
Nézd! Az Amarillo akril.
Itt az áll, hogy olajfestmény, pedig akril.
Biztos vagy benne?
Ez Carmen Herrera festménye, tudom, miről beszélek.
Szerintem be kéne mennem. Claire-nek tudnia kell róla.
Szerintem meg egy olyan helyre akarsz bemenni,
ahova megmondták, hogy ne menj be.
Szerintem bemegyek.
-Nem kéne. -Bemegyek.
-Ez nagyon rossz ötlet! -Bemegyek.
-Ne, légyszi, ne! -Ez lesz a belépőm.
Ha Claire megöl, majd én elmondom a történetedet!
KIKIÁLTÁSI ÁR: 1 000 000 DOLLÁR
A licit Paul Nash képére folytatódik, hölgyeim és uraim, 2 400 000-nél tartunk.
2 400 000 dollár, 2 500 000, 2 600 000 dollár az úriembertől.
2 700 000 dollár a mellettem lévő hölgy ajánlata.
Ajánl valaki többet 2 800 000...
Mit csinálsz?
Beszélnem kell Claire-rel! Hiba történt.
Megőrültél? Ha most nem fordulsz vissza,
a következő, akivel beszélni fogsz, egy mentős lesz.
Mit keres itt a szarfoltos elmebajos?
-Jézusom! -Már nem segíthetek.
-Hiba van a katalógusban. -Az lehetetlen! Melyik tétel hibás?
Nincs rá idő. Hadd beszéljek vele!
Kizárt, azonnal fordulj vissza! Kinek képzeled magad?
-Mi a fene folyik itt? -Hiba van a katalógusban.
A 17. tétel hibás. Nem az van odaírva, hogy akril.
-Ha tévedsz, véged van. -Nem tévedek.
Távozz! Csendben! Most! Azt meg takard el!
-Oké. -Menj!
...az Amarillo Dos 1971-ben készült, olajjal, fára.
-Bocsáss meg, Reginald! -Tessék!
Egy kis elírás történt. Nem olaj, hanem akril, fára festve.
És ezzel elkezdhetjük a licitálást...
...nagyon nehéz. Igen, én mondom...
A kávéja, uram!
Egy kis elírás.
Egy kis elírás?
Nincsenek kis elírások.
Csak rohadt nagy hibák vannak.
Mindenki be van szívva?
Mióta vannak meg ezek a katalógusok? Hat napja.
Reginald, New York legjobb árverésvezetője szóhoz sem tud jutni.
-Annyira szégyelli a történteket. -Sajnálom!
Ez tönkretehette volna az ő hírnevét, az Erwinsét, és az enyémet is.
Ki a felelős ezért?
Ez elkerülhetetlen. Ki volt az? Gyerünk!
Te!
Helló!
Mi a neved?
Bobby? Bronson?
Blake.
Blaire.
Basil. Benedict.
Billy. Igen. Billy.
Ez annyira tökéletes,
mivel semmi sem olyan kifinomult, mint a Billy név.
Szóval, Billy,
felfogtad, hogy Carmen Herrera Dosjának kikiáltási ára 1 000 000 dollár volt?
Ha te egymilliót akarnál költeni egy festményre,
és a személy, aki eladja neked, azt sem tudná,
milyen festékkel festették, te hogyan éreznéd magadat?
Kicsit úgy éreznéd, hogy az Erwins Aukciós Ház
nem tudja, hogy mi a faszt csinál.
Szóval, Billy, ma jött el az ideje,
hogy befeküdj a sírodba, mert ennyi volt a karriered, vége van.
Nincs olyan aukciós ház ezen a bolygón, amelyik felvenne téged
az e-mailek után, amiket ki fogok küldeni, szóval ez a nyugdíjas bulid.
Oké, hurrá!
Hozzatok neki pezsgőt!
Boldog nyugdíjas éveket!
Idd meg!
Jó.
Ennyi volt.
Kérlek, menj! Ennyi volt! Most.
Ana Santos.
Ana.
Köszönjük, hogy hoztad a minimumot, amit ez a munka megkövetel,
ami ma több volt, mint amit bárki más tett.
Szép volt!
Igyunk a minimumra!
Ez az, Ana!
Ana!
Mi a baj?
Bevágódni Claire-nél hatalmas siker.
Na és?
Fizetés helyett egy „szép volt”-ot kaptam.
Egy „szép volt” kevés lakbérre.
Nem elég, tény. Ha lakbért akarsz fizetni, ahhoz pénz kell.
Amy, ha...
Ha ez a program nem jön össze, akkor ennyi volt.
Mehetek vissza Tampába
hajós képeket árulni nyuggereknek.
Aludhatok ma nálad?
Édesem, várok valakit.
-A rohadt életbe! Már megint? -Ronnie! Fogd be!
-Miért pisszegsz le? -Mert hangos vagy!
Tudod, hogy előjött az isiászom.
Ez most komoly?
Nem bírom tovább!
Felébredtem.
Mert végigtrappolt a lakáson.
-Az istenit! -Bocsánat!
Miféle majom hív téged reggel hétkor?
Halló, ki az?
Halló?
Halló? Elment a térerő? Ott vagy?
Nem. Bocsánat! Halló, elnézést, megtudhatnám, hogy ki beszél?
Claire vagyok.
Elnézést?
A főnököd az.
-Üdv! Igen, nem, hát persze, tudom. -Feltételeztem, hogy tudod.
Azt hiszem, ettől lett székrekedésem.
-Rosszkor hívlak? -Az alváshiánytól.
Nem, jókor. Bocsánat, mi a szitu?
-„Mi a szitu?” -Elnézést, úgy értem, miben segíthetek.
A londoni irodánkban van egy kis fennforgás.
Nagyon elfoglalt leszek. Kell még egy asszisztens.
Azt akarja, hogy Londonba menjek?
Érvényes az útleveled?
Igen!
Jó! Szóval tudsz jönni.
Igen. Persze. Úgy értem, természetesen. Remek. Mikor?
Most.
Most?
Azonnal indulj a reptérre!
Ne késs el! Suzette átküldi a részleteket. Viszlát!
Viszlát!
Most hívtak, hogy utazzak Londonba Claire Duponttal.
Ezt akartad, nem?
De!
Londonba megyek Claire Duponttal!
-Igen, várj, segítek pakolni. -Londonba megyek Claire Duponttal!
Pakoljuk bele mindenedet a táskádba, ki tudja, meddig maradsz.
Tudtam, hogy megcsinálod. Ezért hagytam, hogy ilyen sokáig maradj.
-Hadd segítsek! -Köszi!
-Csak pár napig leszek távol. -Jaj, el ne kiabáld!
De ne felejts el valamit!
-London nem New York, oké? -Jól van. Igen.
Nem akarom, hogy bedőlj a nagy óráiknak meg a kalózos akcentusuknak.
Figyelj, most már New York-i vagy.
Tetőtől talpig. Még akkor is, ha nincs hol laknod.
És New York-inak lenni azt jelenti, hogy harcolsz.
Minden egyes nap.
Bármit is hoz az élet. Oké?
És ne feledd, semmi sem valóságos, ha nem hiszel magadban.
Ez nagyon kedves, Ronnie.
Rocky Balboa mondta.
Ő nem phillyi volt?
Brooklynból költözött oda.
-Szeretlek. -Szeretlek!
-Igen? -Szeretlek!
-Szeretlek, Viv! -Menni fog!
-Jól van. -Menni fog!
-Ronnie! -Várj, egy pillanat!
-Tessék! Szívesen! -Köszönöm!
-Oké! -Menj csak!
-Oké! -Sziasztok!
-Írj, ha átjutottál az ellenőrzésen. -Oké.
-Puszi! -Jól van.
-Imádlak titeket! Kösz! -Csaó!
-Tűnj el a házamból! Köszi! -Viszlát!
Szia!
Miért nem hoztál kocsit?
Kocsit? Kocsit! Igen!
Nagyon sajnálom!
Odabent találkozunk!
Hahó?
-Add ide az útleveledet, becsekkolunk. -Igen.
-Istenem! -Gyorsabban! Nem érünk rá egész nap.
Oké. Tessék.
Úristen, ez a kép tragikus!
Nagyon cuki.
Nem vagy valami nagy utazó.
Csak egyszer használtam egy külföldi tanulmányúthoz.
Akkor ez nagy dolog neked.
-Kérem, tegyék fel a poggyászukat! -Oké.
TURISTAOSZTÁLY BEJELENTKEZÉS
Tedd fel ide a poggyászt!
Megmérik a táskákat, hogy nem túl nehezek-e.
-Köszönöm, Renee! -Istenem!
Mi tart ilyen sokáig?
Az aranykártya lényege a hatékonyság.
Nem. Te nem ezzel a géppel jössz.
Nem veletek utazom?
Már nem volt hely a gépen, szóval te csak négy óra múlva indulsz.
-Turistaosztályon. -A helyedben aludnék egy kicsit.
-Azonnal kezded majd a munkát. -Claire-t nem érdekli az időeltolódás.
Akkor miért kellett ilyen korán jönnöm?
Hogy segíts a táskákkal, butus!
Jó utat!
Köszönöm!
Épp köztem és az első martinim között állsz.
Nem túl bölcs dolog.
Te tapsra vársz?
A gépem csak órák múlva indul, szóval...
-Nem volt már hely. -Igen.
Tényleg? Minek jöttél ilyen korán?
Hátha jól jön a segítség a bőröndökkel, vagy... meg kell fogni valamit.
Oké. Jó döntés. Így is lehet segget nyalni. La Forza.
De elvárom, hogy reggel azonnal munkába állj.
Az időeltolódás nem kifogás.
Kapsz egy e-mail címet, és átírányítom a hívásokat.
Renee! Kímélj meg a részletektől! Menjünk!
Búcsúzz el a telefonmentes életedtől!
London. Olyan izgalmas. Ott találkozunk.
Megkérjük kedves utasainkat...
Elképzelni sem tudom, hogy tudja elviselni őket.
Életemben először megyek Angliába.
Ha várnom kell, akkor várni fogok.
-Láthatnám az útlevelét? -Igen.
A legkisebb lábtér, és pont a WC mellett?
Rosszabbul nem is lehetne utazni a tengerentúlra.
Pihenésre lesz szüksége.
Ehhez leginkább az első osztály várótermét javaslom.
Kizárt, hacsak az a számítógép nem fizeti ki a diákhitel-tartozásomat.
Ezennel szintet lépett.
Szintet léptem?
Micsoda? Miért?
Én csak pár seggfejjel küzdök meg naponta.
De úgy tűnik, maga folyton azt teszi.
Első osztály?
Még sosem utaztam első osztályon. Hihetetlen! Nagyon köszönöm!
Nem is tudom, mit mondjak. Szintet léptem!
Mondtam, hogy van ilyen.
-Jó napot! Üdv a váróteremben! -Jó napot! Köszönöm.
Elkísérem a wellnessrészlegbe. Beírom egy kellemes, hosszú masszázsra.
Utána pedig jöhet pár frissítő kezelés.
Később pedig örömmel viszünk önnek egy Bloody Maryt, ha kér.
Hú, jöhet! Minden jöhet!
-Helló! -Hogy van?
A wellnessrészleg nagyon kellemes. Próbálja ki!
-Halló? -Claire Dupontot keresem.
-Suzette-tel beszélek? -Nem. Ana vagyok, a harmadik asszisztense.
Claire már a repülőn van. De miben segíthetek?
Szükségem lenne a londoni címre a szállításhoz.
A címre? Bocsánat, egy pillanat, hadd...
Ó, istenem!
Ó... istenem!
Igen.
-Ráadásul velúr. Velúr. -Igen.
-Semmi gond! -Velem jönne, kérem?
-Kifizethetem a vegytisztítást? -Nem.
-Biztos? -Igen.
Bocsánat!
Halló, ott van még? Halló?
Miss Santos, isten hozta a fedélzeten!
Kezdetnek hozhatok egy pezsgőt?
Igen. Köszönöm.
Rendben.
Csak egy ingyenköntös volt rajta,
meg a jó ég tudja, hányféle arckrém...
Egy pillanat, bocsi!
Nem, ott trappolt a váróteremben, nem nézett a lába elé.
Az egész poharát rám borította. A telefonján lógott.
Nem érdekelte semmi más. Igen, valószínűleg alkoholista.
Jó ötlet.
Oké, szia! Elnézést!
Hozhatok valamit, uram, bort, sört, Bloody Maryt?
Ha Bloody Maryt akar, csak csavarja ki a kabátomat!
Valószínűleg kijön belőle pár pohárnyi.
De nem. Két pohár pezsgőt kérek.
-Két pezsgőt. Természetesen, uram. -Köszönöm.
Te nem akartál semmit? Vagy igen?
Nem. Én jól vagyok. Köszönöm.
Biztos?
Esetleg Bloody Maryt?
Nem. Sosem szerettem igazán.
Jól van.
Bocs, hogy ilyen borzalmas pacsuliszagom van.
Azt hittem, direkt.
Egyébként William vagyok.
Ana.
Örvendek, Ana. Miért utazol Londonba?
Munkaügyben. Te hazafelé tartasz?
Honnan jöttél rá? A kifinomult angol sármomból?
Igen, valószínűleg.
Nem, én igazából...
Egy állásinterjún voltam New Yorkban.
És most visszamegyek, mert anyámnak születésnapja lesz.
Oké. Ezért jár a pont.
Pont? Nem is tudtam, hogy játszunk.
-Mit kapok, ha nyerek? -Egy Bloody Maryt.
Oké. Akkor nem akarok több pontot szerezni.
És miféle munka miatt mész Angliába?
Egy aukciós háznak dolgozom, itt a városban.
És a londoni részlegünk
azzal hívta fel a New York-i iroda igazgatóját, hogy jól jönne a segítség.
Az igazgatót?
Ez nem semmi!
Igen, azt hiszem.
Már megbocsáss,
de túl fiatal vagy, hogy igazgató legyél.
Mi az, sokszor hallod ezt?
Igen. Ami azt illeti, igen.
Valószínűleg azért, mert én vagyok...
a cég történetének legfiatalabb igazgatója.
Azta!
Igen.
Jézusom. Azta, ez...
Mázlista! Örülök, hogy találkoztunk.
Nagyon keményen megdolgoztam érte, Will. Hívhatlak Willnek?
Vagy tévedek?
Nem hiszem el, hogy ezt mondtad.
Gonosz vagy!
Úgy tűnik, jól érzik magukat.
Csak maga szerint.
Fél órája azon élcelődik, hogy miből élek.
Hozhatok még egy kört?
Igen. Hozzon csak!
-Kérem! Köszönöm. -Természetesen.
Milyen cukik!
Jól van. Most...
Nézd, csak azt próbálom elmondani,
hogy a munkám miatt napi szinten találkozom a művészettel.
Bocsi! Hogy találkozhatsz mindennap a művészettel a reklámiparban?
Ne csináld ezt!
Attól, hogy művészeti igazgató vagy,
még nem te döntöd el, mi művészet és mi nem.
-Ez nem így működik. -De igen, pontosan így.
Egy dolgot mondj, amit egy reklámnak köszönhetünk.
Ha nem lennének reklámok, én sem léteznék.
Ugyan már!
Oké. Most azonnal bebizonyítom neked.
Anyukám benne volt egy joghurtreklámban, még a 90-es években.
Apám látta,
és addig üldözte, míg bele nem egyezett, hogy hozzámegy, és gyereket szül neki.
Ő az anyukád?
GÖRÖG JOGHURT NEKEM CSAK EZ KELL!
Gyönyörű.
Sokkal szebben mondtad, mint ahogy a fiúk a suliban.
Szóval erre vezethető vissza az egész létezésed?
Hogy apád ráizgult a görög joghurtra?
Ha egzisztenciális válságba akarsz kergetni,
akkor igen, erre lehet visszavezetni.
Ez csak azt mutatja, hogy a véletlenek megváltoztathatják az egész életedet.
Hölgyeim és uraim, megkezdjük a leszállást a londoni reptérre.
Helló!
Kérem, állítsa ülő helyzetbe a székét!
Jó.
És vissza kell kérnem a só- és a borsszórót is.
Micsoda?
A só- és a borsszórót.
Bocsánat.
Köszönöm!
Hihetetlen.
Beszélnem kell majd a bevándorlásiakkal, ha leszállunk, nem igaz?
ÉRKEZÉSI OLDAL
NORMÁL: 99,75 FONT – PRÉMIUM:111,75 FONT EXTRA: 130,10 FONT
Bakker!
Tudod, hová mész?
Igen, a Carlsonba.
-Az nagyon puccos. -Mindenből a legjobbat.
-Nézd, ha szeretnéd... -Will!
Will! Willy!
Egy pillanat.
-Helló, kicsim! -Szia, anya!
Miért vagy ilyen büdös?
Te jó ég! Nézzenek oda! Mit történt?
-Igen. -Mitől fáradtál így el?
-Milyen utad volt? -Igen, szóval...
Hoztál egy gyönyörű nőt, hogy találkozzon gyorsan öregedő anyáddal?
Remélhetem, hogy végre lesz unokám.
Ő itt Ana. Amerikai. Most jár először Londonban.
Ő öntötte le Bloody Maryvel a cipőmet, a nadrágomat és a kabátomat.
Willy, ne légy udvariatlan!
Ana, szeretném bemutatni az anyámat, Catherine-t.
-Nagyon örvendek! -Én is örülök.
Csodásan néz ki!
Mintha egy Jean Béraud-festményből lépett volna ki.
Ez nagyon kedves tőled!
Jean Béraud az egyik kedvencem.
Az enyém is.
Hová mész? Vársz valakit?
Nem. Egyedül vagyok. De a Carlsonba tartok.
Ne!
Pont a Carlsonba? Az négy utcányira van a házamtól.
Elvihetünk?
Nem. Nem kérhetek ilyet. Én csak...
Tarts velünk! Kérlek!
Igazán nagy segítség volna.
Hozd a táskáját!
Épp indultam érte.
Üdv, uram!
-Helló, Joe! Hogy van? -Jól. Örülök, hogy látom.
Ő az új barátunk, Ana.
-Hadd hozzam ezeket! -Üdv! Én csak...
-Ezt majd fogom. -Rendben.
Megállunk a Carlsonnál, és kitesszük Anát.
Az igen! Biztos nagyon jól megy a dolga.
Tulajdonképpen mivel foglalkozol, drágám?
Istenem! Ne kezdd el!
Művészettel üzletelek.
Ez csodálatos. Tudtam, hogy kedvellek.
Művészettel üzletelni, micsoda paradoxon,
olyan, mint csokoládéval, drogokkal vagy fenomenális szexszel üzletelni.
Ez mind az égiek ajándéka.
De konkrétan mivel?
-Konkrétan? -Igen.
-Hogy... Pontosan mit is csinálok? -Igen.
Unalmas dolgokat.
Alapvetően felkutatom
a legrendkívülibb gyűjteményeket a világ minden tájáról, és eladom
mindenféle...
Oligarcháknak, haduraknak, milliárdosoknak.
Ügyfeleknek, akik azt hiszik, jobban értenek a művészethez, mint én,
ahogy a jóképű, reklámszakmában dolgozó fia is.
-Mivel foglalkozik, Catherine? -Ki nem találnád.
Igazából én is egy kicsit művész vagyok.
Én is excentrikus vagyok, mint te.
Bár végül a múzsák
úgy döntöttek, hogy a színpad és a képernyő sztárjává tesznek.
-És a joghurtreklámokévá. -Istenem!
Még az USA-ban is vetítették?
Régen csíptem a reklámokat.
Én mutattam meg neki.
Felvágós!
Ezek szerint híres?
Dovertől egészen a Hebridákig.
De attól tartok, hogy az USA-ban senki sem ismer.
Az ő ízlésüknek én túl bonyolult vagyok.
Nagy-Britanniában híres.
De jó ez így.
Nem szívesen lennék egy kontinensen Floridával.
Igazából onnan származom.
Drágám! Pedig olyan normálisnak tűnsz.
Köszönöm!
Oké. Figyelj, ha nem foglal le túlságosan
a puccos New York-i művészeti igazgatói munkád vagy micsoda,
szeretnék találkozni veled, megmutatnám a várost.
Sajnos tartok tőle, hogy nagyon elfoglalt leszek.
Rendben, oké.
De esetleg cserélhetnénk számot.
Ana!
Mindenképp add meg a számodat!
Persze. Hogyne.
Szeretnék még találkozni vele.
Igen. Micsoda trükk! Kösz, anya!
Tessék.
Most befogom a számat, mert ti jöttök.
-Köszönöm! -Viszlát, drágám!
-Nagyon köszönöm a fuvart! -Ugyan! Semmiség.
Szóval, azt hiszem, én csak...
-Anyukád majd megadja a számomat. -Igen, pontosan.
Oké, jobb lesz, ha hazamegyek és átöltözöm.
-Még egyszer sajnálom, hogy... Igen. -Ugyan! Semmi gond. Csak vicceltem.
-Jól van. -Jól van. Viszlát!
Viszlát!
Oké, csak hogy jobban értsem.
Átköltöztették és megvizsgálták a Brovil-gyűjteményt?
Mindenről tudni akarok!
Végre itt vagy.
Ugye tudod, hogy a várakozás egyáltalán nem segít?
Ha én átszervezem az életemet, hogy helyrehozzam a te hibádat,
akkor az a legkevesebb,
hogy távol tartod azt a kocsonyás hüllőt az irodámtól.
Ne dőlj be neki!
Általában nem ilyen kellemes hely.
Mivel először vagy Londonban, hadd adjak pár tanácsot.
Mindig számíts rá, hogy esni fog!
Ne feledd, hogy dolgozni jöttél, oké?
És nem szórakozni.
És bármit is teszel, ne próbálj többet inni, mint a helyiek!
Ne szexelj Jude Law-hasonmásokkal!
Mit bámulsz?
A lakosztályhoz tartozik.
-Ő egy inas? -Ő Percy.
Igen, asszonyom?
Nem, semmi, Percy.
Köszönöm, asszonyom.
Másik szobába költözöl, vagy ilyesmi?
Nem. Rómába megyek.
A római iroda kész káosz.
Várjunk csak, Rómába megyünk?
Nem. Én megyek Rómába.
Ti hárman itt maradtok.
Ti felügyeltek az aukcióra. Holnap visszajövök. Jegyzetelj!
Igen. Hozom a laptopomat.
Egykor lesz egy megbeszélés az Erwinsben.
Bakker!
Egyenesen az irodába menj! Ne beszélj senkivel, csak Suzette-tel!
-Majd ő az asztalodhoz kísér. -Suzette.
Nézd!
Itt ez a mappa,
benne van minden műalkotás, amit az Erwinsnél gondoztam és eladtam.
-Ez egy nagyon vastag mappa. -Valami baj van?
Nem. Nem, ez hihetetlen.
Azt akarom, hogy mindent nézz át, és számolj be az aktuális értékükről.
Pontos számokat akarok a tőkeáttételhez.
Milyen tőkeáttételhez?
Köztünk szólva? Semmi közöd hozzá.
Rendben. Abszolút.
Oké, menj! Végeztem.
Bejelentkezzek a hotelba, mielőtt...
Te nem itt fogsz lakni.
Suzette foglalt neked valami egyszerűbbet.
És emlékeztesd a jegyekre!
-A jegyekre. Milyen jegyekre? -Tudni fogja.
Ha a helyedben lennék, és nem akarnék elkésni, már 15 perce elindultam volna.
Már megyek is.
Bakker!
Oké.
Bakker!
Elnézést, nincs véletlenül önöknél a laptoptáskám?
Megkérdezem, de biztos, hogy nem volt önnél más.
Bakker! Biztos a kocsiban hagytam.
Nagyon sajnálom!
Nem, semmi baj. Köszönöm!
Bakker!
ERWINS AUKCIÓS HÁZ KINGSGATE ROW LONDON
-Claire Dupont? -Fent van.
Bakker!
Itt vagyok. Ideértem.
Azta, iránytűvel navigáltál ide?
Nem késtem el a megbeszélésről, ugye?
Oké, ez olyasmi, amit Claire nem szeretne látni.
Tessék?
Tüntesd el a cuccaid, dugd a bőröndöd az asztalom alá!
Oké.
Menjünk!
Ne feledd, rajtunk kívül senki sem a barátod!
Sőt, mi sem vagyunk azok.
Király. Alig várom.
Gondolom, kíváncsiak vagytok,
miért hívattalak ide titeket sürgősen.
Megkaphatunk egy olyan gyűjteményt, amit senki más.
Amit eddig csak néhány ember láthatott...
Az isten szerelmére, Arnold, áruld már el, mi az!
A Brovil-gyűjtemény.
Azta!
De a Brovil-gyűjtemény évtizedek óta el volt zárva a nyilvánosság elől.
-Mi az a Brovil? -Igen. De már nincs.
Szóval beszéltél vele, főnök.
Nem, meghalt.
De a felesége olyan ütemben költi a vagyonát,
hogy az őszintén szólva, elképesztő.
Pénzre van szüksége, de azonnal.
Ez a gyűjtemény a legnagyobb ügyfeleket vonzza be.
De diszkréten terjesszük a hírt! Csak nagy halakat akarok.
-Jegyzetelnem kéne? -Állj le!
És ki a tulajdonosa?
Ezt csak azok tudják, akiknek muszáj.
Hogy biztosítsuk a sikerünket, a legjobb brókereinket gyűjtöttem össze.
-Gerard, a párizsi iroda igazgatója... -Üdv!
...és Claire Dupont New Yorkból.
Claire jelenleg Rómába tart egy másik válság miatt.
De remélhetőleg vissza fog térni, hogy együtt ünnepeljük a sikerünket, barátaim.
Elvárom, hogy csapatként dolgozzunk együtt!
Azt várom, hogy tündököljünk!
Most pedig harcra fel!
Helló! Bizonyára Ana vagy.
Jó napot! Igen. Honnan tudja a nevemet?
A munkám része, hogy ismerjem az újoncokat.
És úgy hallottam, hogy te vagy a sztár New Yorkban.
Nem. Én csak egy asszisztens vagyok.
Valahol el kell kezdeni.
Biztos, hogy remekül fogod csinálni.
-Oké? -Köszönöm!
De kérlek, szólj, ha segítségre lenne szükséged, vagy csak
egy baráti beszélgetésre vágynál.
Oké? Jól ismerem Claire-t.
-Ő... Tudod, milyen? -Gerard, helló!
Örülök, hogy látlak.
Ana, gyere! Odakísérünk az asztalodhoz.
-Ő az ellenség. -Rosszabb, mint az ellenség.
Claire mindig azt mondja:
„A Sotheby's és a Christie's csak vetélytárs, de Gerard és Párizs ellenség. ”
-Mit csinált? -Mit nem csinált?
Ő adta el a Van Goghot annak a kriptovalutás seggfejnek.
Ő volt az?
Szerinte csak eladott egy művet egy művésznek, aki feljavította.
-Ráfújt festékspray-vel egy szmájlit. -Pontosan.
Ha Gerard valaha is amerikai földre lép,
mondtam apámnak, hogy vitessék Guantánamóba.
-Mi? -És veled mi a szitu?
Le akarod nyűgözni Claire-t, és egyikünk helyébe lépni?
Ha igen, akkor gondold át alaposan!
Csak be akarom fejezni a képzési programot,
és talán egy nap nyitni egy galériát.
Egy galériát?
Nem akarom elvenni a munkátokat.
Oké, mindegy.
Amikor Claire átveszi Arnold pozícióját, mi megyünk vele. Nem te.
Hova megy Arnold?
Bármelyik nap nyugdíjba mehet. És akkor...
Claire lesz az Erwins első női elnöke.
És mi ott leszünk mellette.
Mi ez a hely?
Claire nem szokta hozni a harmadik asszisztensét,
szóval te nem férsz el odafent.
Mi ez a szag?
Formaldehid?
Rothadó fa?
Anglia. Ne vedd sértésnek!
Claire mondta, hogy szóljak a jegyek miatt.
Istenem, a Szentivánéj-jegyek.
Hetekkel előre elkeltek. Nem fog összejönni.
Kedves hely.
Szóval ez az irodám.
Igen.
-Hadd találjam ki, a hotelem... -Egy pöcegödör.
-Egy pöcegödör. Rendben. -Élvezd az azbesztet!
-Viszlát! -Sziasztok!
Will, megy a felvétel?
Igen. Megy. Csak tartsd a telefont!
Édesem, itt Catherine.
Nálunk maradt a laptopod.
Figyelj, édesem, át kell jönnöd! Lesz nálunk egy rögtönzött parti.
Meglátogat pár barátom.
Már küldöm is a címet.
Hamarosan találkozunk, drágám. Csók!
Ne!
Hogy vagy? Mondj el mindent!
Oké, íme a tervem.
Elmegyek a partira, fogom a laptopom,
megpróbálok nem beszélni senkivel,
fogok egy taxit, és hazajövök ebbe a pöcegödörbe.
Vagy iszol annyi ingyenpiát, amennyit csak tudsz.
Lógsz pár puccos brit hírességgel,
és megdugatod magad a saját bejáratú Vilmos hercegeddel.
Lehet, hogy ez a legjobb dolog, ami valaha történt veled.
Nem, Amy. Annyi mindenről hazudtam neki és az anyjának.
Hazudtál egy repülőgépen.
Te tényleg azt gondolod, hogy megadta volna a számát,
ha tudja, hogy egy hajléktalan gyakornok vagy?
Ne vedd sértésnek!
Féltékeny vagyok a Hannah Montanás életmódodra.
És a repülős srác nagyon-nagyon dögös lehet.
Mit gondolsz?
Szerintem ne aggódj, és adj bele mindent odakint!
Bob egyetért.
Hát, ha Bob is egyetért...
Ez miattad van! Szörnyű vagy!
-Szörnyű vagy. -Nem, nem hazudok,
-csak megkérdeztem. -Át fogom küldeni.
Igaz? Szeretlek...
Ana!
Catherine!
-Istenem! Csodásan nézel ki. -Igen.
-Szia! -Gyere be!
Nem, most nem. Csak fogom a laptopom, és megyek.
Nem öltöztem alkalomhoz illően.
Olyan csinos vagy! Gyönyörű vagy. Ne butáskodj!
Köszönöm! Istenem, ma van a szülinapod?
Igazából csak jövő héten lesz.
De szeretem időben elkezdeni az ünneplést.
Ugye? Milyen kár, hogy csak egy napig tart.
Igen, akkor boldog szülihetet! Bár hoztam volna neked valamit.
Te vagy a szülinapi ajándékom.
Gyakran tartok ilyen kis összejöveteleket.
A váratlan partik eszébe juttatják a barátaidnak, hogy miért imádnak téged.
Köszönöm.
Azta, ez... Hihetetlen az otthonod!
Kérlek, érezd magad otthon!
Megyek és szólok Willnek, hogy itt vagy.
A FŐSZEREPBEN CATHERINE DELAROCHE AZ UTOLSÓ FONDÜ
Hát eljöttél.
Igen, nem akartam csalódást okozni anyukádnak.
Azt hittem, engem akartál újra látni.
Miért akarnálak újra látni?
A csodás külsőm miatt, és azért, mert most csináltam meg száz fekvőt,
-és az impresszionizmusról olvasok. -A fekvőzés az jó.
Szóval az egyetlen ütőkártyám az, hogy angol vagyok.
Egyáltalán nem.
Ingyen pia, ingyen kaja, flancos slepp. Megadja a módját.
Nem tudom pontosan, kik jöttek el, de neked is itt van a helyed.
Will, ments meg! Ez katasztrófa!
Michael Faust a bárban menőzik, pedig úgy szeretnék inni valamit.
Bocsi! Ana, ő itt Julian Marx.
Maga nem az a Julian Marx, ugye?
De igen, személyesen.
Uramisten! Imádom a munkáit!
Részeg birkózók? A mindenit!
Erotikus és szeszélyes?
Ezt nagyon nehéz kifejezni.
Ott voltam az életmű-kiállításán...
-Istenem! -Várjunk csak!
Az életmű-kiállítás...
Magának halottnak kéne lennie, nem?
Ez elég kínos, meg kell bocsátania nekem,
de úgy gondoltam, ha meghalok, többet érnek majd a munkáim.
-Így is lett. -Igen, így.
És, Ana, teljes mértékben igazad van.
Sokan nem értik, milyen különlegesek a munkáim.
Nem tudom, miért.
Lehet, hogy az erotikus aspektusuk miatt.
Szerintem a péniszek nagyon szeszélyesek tudnak lenni.
William, apám álma valóra vált.
Végre szeretek egy nőt.
Imádom! Rúgjunk be!
Rúgjunk be!
Nagyon szépen köszönöm!
Kérel, hagyd békén azt a rókát! Mit ártott neked?
Azt hiszem, tetszik, ha zavarban vagy.
-Képzeld el! -Nagyon tetszik.
Az egész életemet, ezzel a kettővel. És senki, mármint soha senki...
Elnézést, bocsi!
Halló, jó estét, itt Ana Santos.
Igen, tudom, ki vagy, seggfej, én hívtalak.
Rendben, bocsi.
Hol vagy? Valami buliban?
Nem. A hotelban vagyok, amit te foglaltál nekem...
És a hotel pont egy bár mellett van.
Oké, figyelj, az elmúlt 18 órában hiába próbáltam,
nem sikerült jegyet szereznem Shakespeare ostoba Szentivánéji álmára.
Oké.
Szóval be kéne fejezned a munkámat, amíg tovább próbálkozom.
Továbbítom a részleteket.
Eléggé elfoglalt vagyok, Catherine-nek intézek valamit...
Mármint Claire-nek.
Elnézést!
Nem akarsz dolgozni?
Harmadik asszisztens vagy, nekem kell segítened!
Igen, persze. Örülök, hogy segíthetek. Mire van szükséged?
Már elmondtam. Át is küldtem. Most menj, láss neki!
Oké. Akarod, hogy...
Hát itt vagy.
Szóval ti ketten a gépen találkoztatok?
Igen, ott.
Nem tudod, hol van Will? El akarom kérni tőle a laptopomat.
Elküldtem, hogy szerezzen abszintot.
Egy halott festő nem élhet nélküle.
Szóval akarsz valami izgalmasat csinálni, amíg itt vagy?
Én... Nem tudom, azt hiszem, eléggé lefoglal a munkám.
De kár! London olyan nyüzsgő város.
De lenne valami, amit szívesen csinálnék, amíg itt vagyok.
El akartam menni a Szentivánéji álomra,
de telt házas, és az asszisztenseim nem tudtak jegyet szerezni rá.
Én szerezhetek neked jegyet.
Catherine!
Julian!
-Helló! -Szia. Örülök, hogy találkoztál Anával.
-Hát nem egy tünemény? Igen. -Igen, csodálatos lány.
Miről beszélgettünk?
Julian, sajnálom, de úgy tűnik, hogy kifogytunk az abszintból.
Akkor már két problémánk is van, amiben szerintem segíthetsz nekünk.
Először is: a mi kedves Anánk
nem tud jegyet szerezni a Szentivánéji Álomra.
Holnap felhívom Kennethet, kedvesem, nem lesz gond.
Nem akartalak ilyesmivel zavarni a szülinapodon.
Will irodája nincs messze a színháztól.
Majd ő elmegy a jegyekért.
Elmegyek?
Igen, persze hogy elmegyek. Egyáltalán nem gond.
Másodszor: szükségem van egy kis abszintra.
Értem.
Azt hiszem, eldugtam egy üveggel...
a könyvtárban.
Sajnálom, nem akarok buligyilkos lenni,
de nagyon sok munkám van még ma estére, szóval...
-Igen. -És a laptopod.
Rendben, hozom, és utána találkozunk a könyvtárban.
-Ő egy... -Veled kéne mennem.
-Nem! -Nem! Igen.
Maradj itt a bulicsapattal, majd együtt odamegyünk.
Várjunk csak...
Ezek eredetiek?
Ez egy Renoir.
És csak úgy lógnak ebben a szobában, ahova nem is jársz be?
Azta!
Ez egy Cézanne!
Igen.
Miért nem jössz be ide soha?
Ez Boris irodája volt.
Ő volt a harmadik férjem, és tavaly hunyt el.
Sajnálom.
Rám hagyta a festményeket.
Mindig úgy éreztem, hogy... nyomasztóak.
Nem. Nem, ezek egyáltalán nem nyomasztóak.
Mindegyik festmény a szerelmet ábrázolja.
A szerelmet?
Azt hiszem, egyértelmű, hogy a férjed romantikus alkat volt.
Nem volt az. Orosz volt.
Ez a gyűjtemény a szerelemről szól.
Tényleg!
Ez itt például a viszonzatlan szerelmet ábrázolja.
És az a három ott, az aktok, a szenvedélyes szerelmet.
És ez a nő a szeretője halálos ágya mellett, a halhatatlan szerelmet.
Ez mind szerelem.
Soha nem gondoltam így rájuk.
Te tényleg tudod, miről beszélsz.
Remélem is, figyelembe véve, hogy ebből él.
Ő egy New York-i aukciós ház igazgatója.
Az igazgatók egyre fiatalabbak.
De melyik házé?
Tessék?
Melyik házé?
Az Erwinsé.
Nos, ez hihetetlen!
Igazán.
Ez hihetetlen!
Épp most kértem fel az Erwinst, hogy árverezzék el nekem ezeket.
Eladod ezeket?
Az jó. Sosem kedveltük őket igazán, igaz?
Az Erwins bocsátja árverésre ezeket?
Igen! Hát nem vicces?
Olyan vicces!
Igen.
Szóval... Elnézést, de a vezetékneved Brovil?
Mert azt hittem, DeLaroche vagy.
Technikailag Brovil vagyok.
Csak azt gondoltam, hogy a DeLaroche sokkal jobban hangzik.
Ez a Brovil-gyűjtemény.
Kicsit összezavarodtam, te ezt nem tudtad?
Nem, úgy értem...
Csak én... Nem én vagyok felelős ezért a gyűjteményért.
Engem azért küldtek ide, hogy más ügyfeleknek segítsek.
Ez olyan... Csapatmunka.
Claire Dupontot kérték fel, hogy dolgozzon velem, de én inkább téged akarlak.
Holnap megkérem Arnoldot, hogy téged tegyen meg az aukcióm vezetőjévé.
Ne! Kérlek, ne!
Csak arról van szó, hogy Mr. Penck... Arnold, Arnie, ahogy én hívom,
jelenleg még titkolózik a gyűjteménnyel kapcsolatban,
és komoly, nagyon komoly bajba kerülnék,
ha valaki megtudná, hogy beszéltem veled.
Igen. Így van, mindent elmagyarázott.
Ez... Ez mind nagyon...
titkos.
Igen, nagyon-nagyon titkos.
Biztosíthatlak róla, Catherine, hogy nagyon jó kezekben vagy Claire-nél.
Nincs senki, aki megfelelőbb lenne erre a feladatra.
Hogy őszinte legyek, ő nagyon régimódi,
én pedig a fiatalka, tapasztalatlan kezdő, aki okoskodik,
és nem szeretném, ha azt hinné, hogy én...
Hogy el akarom venni a munkáját, vagy nem tisztelem eléggé.
Mert az nagyon rossz lenne nekem és a cégnek is.
-Ó. -Igen.
Nagyon rossz.
Gyilkos egy dolog, mármint a műkereskedelem.
Igen.
Ana, ha az árverésemen nem is tudsz dolgozni, az a legkevesebb,
hogy holnap este megint velünk tartasz.
Lesz egy esemény a South Banken.
Attól tartok, csak egy újabb művészbulika, de mindenki ott lesz.
Anának látnia kell azt a galériát, és neked kell elvinned oda!
Vagy leveheti a lábáról egy másik fickó,
és akkor te hol leszel?
A kocsmában.
Ez mind remekül hangzik, és ez az este is hihetetlen volt,
de nem igazán nyaralni jöttem, szóval...
Ha egyikőtök sem jön, az elrontja az éjszakámat. Tényleg.
Nyugi, oké? Nagyon követelőző tudsz lenni, csak mondom.
Mindenesetre örülök, hogy eljöttél ma este.
Majd odaadom Willnek a Szentivánéj-jegyeket.
Ti meg majd összefuttok valahogy, oké?
Mindent nagyon köszönök, Catherine.
És kérlek, ne említsd ezt az egészet...
Ana Santos? Sosem hallottam róla.
-Pontosan. Jó éjt, Catherine! -Jó éjt!
Boldog szülinapot!
Ezt ne felejtsd itt!
-Semmiképp! Rohanok. -Jó éjt!
Jó éjt! Örülök, hogy megismertelek, Julian.
Pá!
Will Delaroche megvannak a jegyek
Gyerünk!
Add be, passzolj!
Oké.
Ide!
Szép volt! Szép mentés!
Még egyet!
Még egy próbálkozás! Még egy...
Szép játék volt!
Gyertek ide!
Oké, rendben.
Ügyesek voltatok ma.
Mindannyian szépen fejlődtök, és ez nagyszerű.
Komoly meccsünk lesz a hétvégén,
és muszáj győznünk, ha bajnokok akarunk lenni, oké?
Nagy öröm volt
-vezetni az idei... -Ő meg ki?
Kicsit öreg vagy már ahhoz, hogy velük játssz.
Csak edzéseken játszom,
és mellette én vagyok a vezetőedző, a főmenedzser, a pomponlány...
Ez komoly felelősség lehet. Mi a nevetek?
Oroszlánok!
Főleg ő, mert nagyon harapós.
Oké, gyerünk!
Ne bámuljátok ezt a gyönyörű nőt, hanem nyomás futni!
Ne nyafogjatok!
Ha bajnokok akartok lenni, hajtani kell!
Rendben, sípszóra...
-Ez meg mi? -Egy síp.
-Mit csináljak? -Fújd meg!
-Gyerünk! -Ez jó.
Szóval itt lehet West End-jegyeket szerezni?
Elfoglalt vagyok, és valahogy időt kellett szakítanom rád, nem?
Amikor nem dolgozol napközben?
Ja, a marketinges dolog?
Nem, azt csak szórakozásból csinálom. Nem, ez... Ez az igazi munkám.
-Tudom, mit csinálsz. -Na, mit? Mit csinálok?
Ugyan már! Tudod te azt.
Tudod, mit csinálsz.
Pont akkorra hívsz ide, amikor...
Mikor? Amikor pont egy gyerekfocicsapatot edzek,
és úgy nézek ki, mint álmaid bajnoki ligás játékosa?
Nem az esetem.
Művészettörténet-diploma, vágod?
Az összes kocka imád minket, focistákat.
De ennek a kockának vissza kell mennie dolgozni.
Szóval, ha odaadnád a jegyeket, már indulnék is.
-Rendben, de... -Ne!
Nem, nálam vannak. Csak gondoltam, előbb ebédelhetnénk.
-Ebédelni? -Igen.
-Will, erre a találkára is alig volt időm. -Nincs időd ebédelni?
Akkor küldhetted volna az egyik asszisztensedet is.
Nem is tudom, csak látni akartalak.
Akkor viszont visszakísérlek.
Oké.
Gyere!
Odaadom a jegyeket,
de meg kell ígérned, hogy velem jössz ma este.
Mondd meg anyádnak, hogy köszönöm,
és fontolóra veszem a ma esti találkát.
A South Banken lesz.
Te szereted az ilyesmit,
de én unatkozni fogok, ha te nem jössz el.
Meglátom, hogy le tudok-e lépni korábban.
Tudod, nagyon leköt minket a Brovil-gyűjteménnyel kapcsolatos munka.
Figyelj, megkérem anyámat, hogy törölje ezt az egész rohadt dolgot,
ha attól több szabadidőd lesz.
Semmi szükség rá. Valószínűleg veled tudok tartani.
Akkor nyolckor felveszlek a hotelnél.
Ne gyere a hotelhez! Ha megyek, ott találkozunk.
Oké.
Mielőtt elfelejteném.
Nem, a tiéd lehet.
Tedd el emlékbe! Valahányszor megfújod, rám fogsz gondolni.
Fejezd be!
Mindent megcsináltam.
Fűszagod van.
Ez hiba. Claire!
Hát itt vagy!
Kösz, hogy kimondtad a nyilvánvalót.
Gőzöltesd ki ezeket, különös tekintettel a szegélyekre!
Ha tönkremennek, a te hibád.
Suzette, te jössz!
Mondd, hogy megvannak a jegyek, vagy levegőt se vegyél!
Claire, annyira sajnálom! Lehetetlen volt. Mindenkit felhívtam.
-Azt mondtad, lehetetlen? -Sajnálom!
A Szentivánéji álomra gondolsz, igaz?
Mert hoztam neked két jegyet ma estére.
Miről beszélsz?
Tehát az újonc megint megcsinálta.
És mi van azzal a különleges projekttel, amit neked adtam?
Befejeztem. Elküldtem a táblázatot a végleges számokkal.
És lebeszéltem Catherine DeLaroche-t hétfőn tízre.
-Catherine DeLaroche idejön? -Épp most mondta.
Véglegesítettem a vendéglistát,
ellenőriztem a katalógust, és megcsináltam az összes festményleírást.
Nem tudom, hogy köszönjem meg.
Annyira várom!
És fantasztikus munkát végeztél Rómában. Megmentettél. Szép volt!
Ne tűnj olyan meglepettnek, Arnold, csak a munkámat végzem.
Sosem lepődtem meg rajtad.
-Mi lesz a vacsorával? -Húzd ki!
Oké.
A meló az enyém, pöcsfej!
Paranoiásnak tűnsz, Claire. Csak segíteni jöttem.
Ahogy tavaly is segítettél az ügyfeleimnek?
Istenem! Mikor lépünk végre túl ezen?
Mi lesz, ha átveszem a céget, téged meg kirúglak?
Will DeLaroche – Hamarosan találkozunk! Biztos, hogy túlöltözlek.
-Szia. Nagyon jól nézel ki! -Nézzenek oda! Remekül nézel ki, drágám.
-A mindenit, elbűvölő vagy! -Ugye?
-Állj le! -Oké, gyerünk, drágáim!
Jól nézel ki.
Azt hiszem, ez lesz az az éjszaka.
Érzem, hogy találok itt egy lelki társat.
Hány lelki társat találtál eddig?
Már rég nem számolom.
-John! -Catherine.
-Helló, köszönjük a meghívást. -Mindig örömömre szolgál.
Juliant és Willt ismered. Ő pedig a vendégünk, Ana Santos.
-Helló! -Ana!
Félek, hogy minden tekintet rád szegeződik majd,
és nem a festményeimre.
Köszönöm.
Igazán szép festmények.
-Köszönöm. -Igen.
John, szeretnék bemutatni neked valakit.
Ha megbocsátotok. Jó szórakozást kívánok!
Hogy tetszik?
Imádom.
Tényleg?
Nem. Nem, szerintem úgy néz ki, mint egy nagy kék...
Willy, gyere, igyunk egyet!
Mit iszol?
Drágám?
Egész nap az járt a fejemben, amit tegnap este a partimon mondtál.
Jézusom, mit mondtam?
A gyűjteményemről.
Mi van vele?
Hogy máshogy tekintsek rá.
Megmutattad nekem... Boris érzelmes oldalát, amit sosem láttam.
Rájöttem, hogy hiányzik, ennyi.
És miután hamarosan megválok ezektől a képektől...
Elfogott a nosztalgia.
Értem.
De minden rendben lesz, igaz?
Igen, persze.
Mosolyogj!
Csak még egyet!
Tessék!
-Azt hiszem, mennem kell. -Mi?
Micsoda?
Megvisel az időeltolódás.
-Drágám! -Eléggé elfáradtam,
de nagyon köszönöm, Catherine.
-Nagyon örültem! -Én is. Viszlát!
-Katalógust? -Nem, kösz.
Mi...
Ki a barátod? Ő is színész?
Nem, Ana Santos a neve.
Az Erwinsnek dolgozik, ő a New York-i részleg igazgatója.
Ana!
Mi folyik itt?
Semmi, csak úgy érzem... Fáradtnak érzem magam.
Tényleg?
Nem tudom. New Yorkban folyton mindenféle eseményekre járok.
És arra gondoltam, ma este csinálhatnánk valami mást.
Vegyük ki ezt az estét!
Bocs, nem tudtam, hogy szoktál estéket kivenni.
Ma este lenne kedvem hozzá.
Oké.
Van egy ötletem.
Örülök, hogy a hirtelen fáradtságod elmúlt.
Igen. Sikerült elmulasztanod.
Mi volt ez az egész? Allergiás vagy a Mayfairre?
Micsoda?
Allergiás vagy a Mayfairre?
Nem, én csak... nem akartam, hogy veled lássanak.
-Bocsi! -Igen, de még nem végeztünk.
Hogy érted ezt? Nem végeztünk?
Nem. Menjünk!
Köszönöm.
Akkor fogjunk egy taxit?
Igen, foghatnánk.
Nem lenne gyorsabb?
De, az biztos.
De akkor nem tudnánk együtt sétálni.
Tessék, vedd fel!
Itt is vagyunk.
Igen.
A gyönyörű hotelednél.
A gyönyörű hotelemnél.
Felhívsz magadhoz?
Elnézést? Mi ez a tempó?
Mi történt a modoroddal, Downton Abbey?
Én inkább a Bridgertonból jöttem.
Bocsi! Mennem kell. Sok dolgom van még ma este.
Én meg azt hittem, hogy kivetted ezt az éjszakát.
Ki is vettem.
Oké. Rendben.
Akkor azt hiszem, várnunk kell a harmadik randiig.
Majd meglátjuk.
Tudod, mikor legutóbb itt voltam, mondani akartam valamit...
Mit?
Hogy még mindig nem fizetted ki a cipőmet.
Ennyi volt!
Oké. Fel kéne mennem.
Kicsinálsz engem! Teljesen.
Oké.
Jó éjt, Will!
PORTA
Elnézést!
Semmi gond.
Nem történt semmi.
Oké.
Épp most csókolóztam egy tízpontossal.
-Egy tízpontossal? -Igen.
-Szép. -Igen.
Segíthetek valamiben?
Nem. Csak arra várok, hogy elmenjen.
Nem kedveli?
Nagyon kedvelem. De azt hiszi, hogy itt szálltam meg, pedig nem.
-Értem. -Igen.
Hívhatok egy taxit?
Az nagyszerű lenne.
Köszönöm.
Találkozik még vele?
Nem tudom.
Nem biztos, hogy lesz rá időm.
TATE MODERN INGYENES ÉS MINDENKI SZÁMÁRA NYITVA ÁLL
Üdv! Foglalhatnék egy asztalt két főre
valamikor erre a hétre?
A szerda tökéletes lenne.
Bocsánat, két hónap múlvára?
-Igen, nem, az nem lesz jó. -Ana, add ide a telefont!
-Egy másodperc. -Add ide egy pillanatra!
Helló, szia! Casey?
Casey, itt Will DeLaroche.
Igen, bocs, megtennél nekem egy szívességet?
Megvan a foglalás.
Szóval... ez a munka New Yorkban...
Ha megkapom.
Ha megkapod.
Ez olyasmi, amit el is vállalnál?
Hát... egyre vonzóbbnak tűnik.
Miért akarsz New Yorkba költözni,
amikor ilyen hihetetlen életet élsz itt Londonban?
Én nem...
Szóval anyám múltkori szülinapi partija...
Az egész életem ilyen volt.
És tudod, milyen, amikor
az emberek próbálnak kihasználni, hogy elérjék, amit akarnak, bármi is legyen az,
és az én esetemben elég kínos... hogy pont az anyámról van szó.
És belefáradtam.
És ezért vagy te egy anomália.
Mi tesz engem anomáliává?
Gazdag vagy, sikeres,
te vagy ennek a cégnek a legfiatalabb igazgatója.
De igazi ember maradtál.
A pénz megváltoztatja az embereket.
Láttam, hogy szörnyeteggé változnak...
De te... önmagad maradtál.
És ez sokat jelent.
Rendben, szóval remélhetőleg...
megkapom az állást.
Remélhetőleg.
Egészségünkre!
Péntek este beszéltem William DeLaroche-sal a South Banknél.
-Catherine fiával? -Odáig volt értem.
Senkit sem érdekel, kivel beszéltél.
Jó reggelt, Ana!
Jó reggelt!
Bejönnél az irodámba, és becsuknád magad mögött az ajtót?
Valaki bajban van.
Tudtuk, hogy nem bírod sokáig.
Egyébként Willnek és nekem gyönyörű gyerekeink lennének.
Micsoda egy mázlista!
Szóval...
hogy vagy?
Tessék?
Élet, ilyesmi... Mi az, ami foglalkoztat?
Mi foglalkoztat?
Engem leginkább...
a munka.
-Ez a munka. -Jó.
Nagyon boldog vagyok. Hálás vagyok, hogy itt lehetek.
Jó.
Igen.
Miért nézel így rám?
Én... csak... össze vagyok zavarodva.
Mik vagyunk mi... Mit csinálunk?
Beszélgetünk. És csokit eszünk.
Oké. Remek.
Tudom, mit csinálsz.
-Hogy érted? -Azt hitted, nem veszem észre?
Látom, milyen keményen dolgozol.
Mindennap észreveszem.
Szeretném, ha tudnád, hogy nagyra értékelem.
És amikor átveszem a hatalmat,
meg foglak jutalmazni.
Köszönöm, Claire! Ez... Ez fantasztikus!
Tudom.
Igen?
Catherine DeLaroche keres téged.
Küldd be!
Nem, nem személyesen, hanem telefonon.
Magadra hagylak.
Claire vagyok.
DeLaroche most törölte az aukciót.
Micsoda? Mit mondott?
Nagyon érzelgősen beszélt a festményekről.
A bennük rejlő szerelemről zagyvált.
Valami hippi marhaságot.
De azt tudom...
hogy senki sem mond le több millió dollárról ok nélkül.
Valaki befolyásolta.
A Sotheby's.
Bassza meg!
Lehet, hogy egy másik gyűjtő próbálja elcsábítani tőlünk...
És fel akar vásárolni tőle mindent, de nélkülünk.
Elég egyetlen idóta egyetlen ostoba megjegyzése,
hogy ne bízzon bennünk többé.
Te!
Azt mondtad, a múltkor találkoztál a fiával, Wiliammel a galériában.
Mondott valamit a lemondásról?
Én... Tulajdonképpen...
Nem beszéltem vele. Csak kitaláltam.
Neked meg mi bajod van?
Elég sok minden.
Oké.
Mindenki csak egyetlen dologgal foglalkozzon:
derítsük ki, hogy ki áll a lemondás mögött.
Ezek a festmények évtizedekig nem voltak jelen a piacon.
Ha a Sotheby's happolta el őket tőlünk, meg sem állnak a bankig.
Te, halljam, hogy meg tudod oldani!
Meg tudom oldani.
Mint mindig.
Ana?
Valami Willy vár a recepción.
-Ki az? -Claire-nek intézek valamit. Ne aggódj!
Gondoltam, merész leszek.
Gyere!
Várj egy percet!
-Ne állj meg! -Mi?
Mit keresel itt?
Gondoltam, megleplek, és együtt ebédelünk.
Nem jelenhetsz meg csak úgy, szó nélkül!
Micsoda? Nem értem.
Nem érted?
Nem érted, mennyire nem helyénvaló, hogy megjelenj itt aznap,
amikor anyukád törli a gyűjteményét az aukciónkból?
Ana, semmi közöm nincs ehhez.
Fogalmam sincs, mit csinál.
Semmi közöd? A fia vagy. Én meg az Erwinsnek dolgozom.
Istenem, szörnyű ötlet volt belekezdeni ebbe. Idióta vagyok!
Ne essünk túlzásokba! Szóval kihúzott pár darabot, vagy ilyesmi.
Ez még nem a világ vége.
Úgy értem, amúgy is mindig ezt csinálod.
Csak mert te le se szarod, Will, még nem jelenti azt, hogy nem számít.
Ez a szar számít nekem.
Én nem szarom le. Épp ellenkezőleg!
Ez lenne a karrierem legnagyobb árverése,
és kockáztattam, mert azt hittem, te és anyukád megértettétek ezt.
Bocsánat. Nem tudtam, hogy ez ilyen sokat jelent neked, Ana.
Sokat jelent.
Csak azért jöttem, hogy elmondjam, hogy a New York-i cég fel akar venni.
Nagyszerű. Ez tényleg nagyszerű.
Bárcsak veled örülhetnék,
de amíg te kaptál egy állásajánlatot, amire nem is volt szükséged,
addig az én állásom veszélyben van.
„Nem volt szükségem rá”?
Ez nagy hiba volt.
Nem. Azt hiszem, az egyetlen hiba az volt, hogy nem vettem észre,
hogy a kapcsolatunk azon alapult,
hogy te kapsz-e cserébe valamit.
Will!
Jegyek, meghívók, figyelem, ez egy vicc!
Will?
Sok szerencsét!
Suzette Megvagy, ribanc
Ms. Santos!
SENIOR PARTNEREK IRODA
Válthatnánk pár szót?
Micsoda fotó!
AZ ERWINS NYC IGAZGATÓJA, ANA SANTOS (JOBBRA)
GYÖNYÖRŰ VOLT A GÁLÁN.
-Claire, meg tudom magyarázni. -Nem, én fogom.
Ezen a képen az én ruhám van rajtad.
És te vagy az Erwins New York igazgatója.
Remekül szórakozol az ügyfelünkkel.
Ez fura, mert én vagyok az Erwins New York igazgatója.
De annyira örülök, hogy te vagy ezen a képen.
Mivel Catherine lemondta az árverést,
tényleg hihetetlenül szar munkát végeztél.
Tudom, hogy valószínűleg bolondnak tűnök...
de én tényleg nem akartam, hogy ez történjen.
Catherine fiával a repülőn ismerkedtem meg, és félreértett valamit, amit mondtam.
Csak véletlen volt.
Ez nem egy véletlen.
Hazudtál.
Hazudtál, hogy Catherine bizalmába férkőzz.
Az én szerepemet játszottad.
Az én ruháimban tündököltél.
Csak kár, hogy nem voltál olyan kompetens, mint én.
Catherine nem veszi fel.
Hadd beszéljek Catherine-nel! Megoldom. Bízzatok bennem!
A bizalom nem az a szó, ami eszembe jut, drágám.
Suzette, repülőre vele! Tűnjön el innen, most rögtön.
Örömmel.
A biztonságiakat!
Elnézést, Claire, de fogalmad sem volt róla, hogy neked adja ki magát?
Húzz a picsába, Gerard!
Sokan akarnak a helyemben lenni.
Hogy történhetett ez meg veled, Claire?
Rómába kellett utaznom.
-Én vagyok a hibás? -Az biztos, hogy nem segített.
Elnézést! El kell kezdenem helyrehozni ezt a katyvaszt.
Gerard veszi át az aukciót, amíg helyre nem hozom a dolgokat.
Eléggé megkönnyíted a helyzetemet.
Bravó, Gerard! Vigyék innen! Már nem dolgozik az Erwinsnél.
Claire!
Claire, hihetetlenül sajnálom!
Így elpazarolni egy ekkora tehetséget!
Nagyon sajnálom! Bárcsak ott lehetnék, hogy segítsek.
Tudom, Viv. Bárcsak itt lennél!
Hé!
Mi volt ez?
Figyelj, nem szívesen mondom ezt életed legrosszabb napján, de...
-Ronnie és én szereztünk egy német dogot! -Igen!
Várj, mi van?
Ez itt Mario.
Most ő lakik itt helyetted.
Figyelj, Mario a mi kisbabánk, és tudod, hogy kevés helyünk van.
Akkor minek vettetek egy német dogot?
Igen, de semmi baj.
Beteszem az összes cuccod egy ládába, és kiteszem a folyosóra.
Ronnie, elég rossz napja van.
Semmi baj.
Épp most dobtatok ki az utcára
és cseréltetek le egy német dogra?
-Nem. -Még mindig ott a haditengerészet.
Életem legjobb döntése? Ez könnyű. Az, hogy csatlakoztam a haditengerészethez.
Nem.
Nem azért rúgtak ki, mert egy ügyféllel
találkozgattam, akit nem kellett volna ismernem.
Nem. Azért rúgtak ki, mert...
Mert a főnökömnek adtam ki magam.
Nem vagyok főnök az Erwinsnél.
Még csak közel sem vagyok hozzá, hogy főnök legyek.
Mielőtt Londonba jöttem, katalógusokat osztogattam,
és táblákat, meg összecsukható székeket.
Azért rúgtak ki, mert hazudtam.
És rájöttem, hogy azzal, hogy úgy tettem, mintha több lennék, mint ami,
egy hét alatt messzebbre jutottam, mint egy év alatt önmagamként.
Hazudtam, Catherine, mert egyszer végre valaki más életét akartam élni.
Mert annyira bizonytalan vagyok a sajátomban.
Nagyon meglep ez az egész, Ana.
Azt hittem, ismerlek.
Még az is lehet, hogy kitalált név ez az Ana Santos.
Nem, Ana a nevem. Ana Santos.
Hála istennek, van valami, ami igaz.
Őszintén szólva, tényleg nem tudom, mit mondjak.
Mit gondolsz, Julian?
Ledöbbentem.
Abszolút ledöbbentem. Igen.
-Elképesztően ledöbbentem. -Hihetetlenül.
Jöhet a ráadás!
Bravó!
Szép volt!
Valójában én is abból élek, hogy más embereket játszom el.
Nem vagy mérges?
Vannak, akik őrültnek neveznek. Szerinted őrült vagyok?
Ostobaság!
Értékelem a jó előadást.
Színésznek kéne lenned.
Ugyanúgy szegény lennél, de sokkal kevesebb bajod lenne.
Drágám, tudnod kell, hogy ez nem a te hibád.
Ez nagyon kedves tőled, Catherine, de...
Nem vagyok kedves.
Én használtalak ki téged.
Kihasználtál?
Az egész csak egy értékesítési stratégia volt.
Egy mi?
Amikor fiatal voltam, valahogy Casablancába kerültem.
-Remek film. -Én... Fogd be, Julian!
Marokkóban éltem.
És megtanultam alkudni a nagy bazárban.
Az egyik legfontosabb dolog, közvetlenül az üzlet megkötése előtt,
hogy próbálj meg elmenni.
Ha elhiszik, hogy tényleg el fogsz menni,
lehet, hogy jobb ajánlatot tesznek.
De mi van Borisszal?
Azt hittem, mindez azért történt, amit mondtam.
Ennél jobban ismertem Borist, drágám.
Házasok voltunk, az isten szerelmére!
Az egyetlen, amivel törődött, és amit szeretett, az a pénz volt.
De nem hittem volna, hogy bárkinek baja esik.
Szóval ez nem az én hibám.
Tehetséges vagy,
de egy kicsit több kell pár festményekkel kapcsolatos, kedves mondatnál,
hogy visszautasítsak 85 millió fontot.
Úgy döntöttem, tengerparti házat akarok.
Spanyolországban.
Igen.
Szóval mire akarsz kilyukadni?
Azt hiszem, oda kell mennünk, és rendbe hoznunk ezt az aukciót.
Kevesebb jutalékért.
-Természetesen. -Én... Nem mehetek vissza.
Most kísértek ki a biztonságiak.
Igen, teljesen igazad van, nem mehetsz vissza az Erwinsbe
ebben a festékes ruhában.
Adsz engedélyt a gardróbod felforgatására?
Engedély megadva.
Biztonsági szolgálat!
Jó napot!
Catherine!
Kedves tőled, hogy eljöttél.
Julian, öregfiú, pompásan nézel ki!
Úgy hallottam, meghaltál.
Annyira nem volt halott, mint ez az üzlet, mielőtt az ifjú Ana beszélt velem.
Ő mit keres itt?
Ana velem van.
-Mit tehetek érted? -Nos...
Szeretném, ha megcsinálnánk az árverést.
Egy kisebb változtatással.
Oké.
Túlságosan... kötődöm a gyűjteményhez.
Kinevezek valakit, aki a nevemben irányítja az aukciót.
Valakit, akiben megbízom.
Bárkit választhatsz.
Ana Santos. Ő fogja lebonyolítani nekem az aukciót.
Elvárom, hogy úgy bánj vele, mint velem.
Ha nem úgy lesz,
a Sotheby's fog foglalkozni a gyűjteményemmel.
Viccelsz?
Nagyon örülünk, hogy együtt dolgozhatunk Anával.
Ő egy csodálatos fiatal nő a képzési programunkból.
Van valami gond?
Nem. Egyáltalán nincs.
Van, Claire?
Üdv újra itt, Ana!
Üdv újra itt, Ana.
-Szeretlek! -Szeretlek! Köszönöm!
És köszönjük, hogy bízol bennünk.
Ana, szeretnéd Suzette asztalát?
-Mi? -Szeretnénk, ha kényelmesen érezné magát.
Innál valamit? Vizet? Pezsgőt?
Erre nem lesz szükség, Arnold. De köszönöm.
Mielőtt elkezdenénk, van valaki, akit szeretnék kirakni a csapatból.
Gerard.
Micsoda?
Ne! Drágám, ezt nem teheted!
De igen. Drágám.
Claire szörnyen bánt veled. Nem akarsz bosszút állni rajta?
Nem. Nem akarok bosszút állni. Szükségem van Claire-re.
Többet tett ezért a cégért, mint bárki más ebben a szobában.
Legalább kétszer annyit, mint te.
-Nos, Gerard... -Igen.
Úgy tűnik, senki sem akar téged. Gyere!
Elnézést, Claire marad?
Claire marad, igen.
Gyere!
Mi a franc folyik itt?
Elmondtam nekik az igazat.
Hadd halljam!
Mondtam nekik, hogy te vagy a legjobb ember az aukcióhoz.
És hogy tönkreteszel bárkit, aki a te vagy a cég útjába áll.
Harcolnod kellett az itteni helyedért,
ahogy nekem is.
Folytasd!
A kikiáltási árakkal szeretném kezdeni.
Azt hiszem, pár tételt alábecsültünk.
Mit gondolsz?
Igazából egyetértek.
Tudtam, hogy oka van annak, hogy kedvellek.
Sosem tévedek.
Mehetünk dolgozni?
Gyere, menjünk!
Csak azt akartam mondani, mint színes bőrű nőtársad,
hogy nagyon inspiráló vagy.
Istenem, Renee, csak olíva árnyalatú az arca!
Micsoda? Guatemalából származik. Nem ártana iskolába járnod.
-Oké. -Jól van.
Floridai vagyok.
A székek!
Hé, floridai, le a kalappal, hogy munkára fogtad őket.
Te! A bizarr zokniban!
Válthatnánk pár szót?
A Brovil-gyűjtemény utolsó darabja. Kikiáltási ár: 75 millió font.
Valaki 85-öt?
Kilencven, köszönöm, asszonyom.
Százat ajánl a hölgy, 100 millió!
100 az ára. Megállunk 100-nál?
Az úr 110-et ajánl.
110 millió, 120, ez az.
Valaki 130-at? Úgy van, 130.
130 milliót ajánl az úr a jobb oldalon.
Mély levegő! 140!
Ez rekord a művész számára, 140.
A licit folytatódik... Még nem a magáé, uram. 140.
Nem ajánl többet, uram? A telefonáló sem?
És a hölgy, biztosak benne?
Eladva! Az utolsó darab!
A teljes bevétel 250 millió font.
Az Erwins történetének legnagyobb aukciója.
Mikor indulsz?
Ma este.
Találkoznom kell pár New York-i ügyfelemmel.
Sosem állsz le, ugye?
Pontosan ilyennek kell lennie az Erwins leendő elnökének.
Köszönöm, Arnold.
Beszéljünk róla! Gyere!
Már ideje volt.
Készülj fel, ma este hétkor indulsz!
És nem kell kategóriát váltanod,
ott leszel, ahova tartozol.
Hát nem volt izgalmas?
Ana, gratulálok!
Ez a jutalék nem is volt olyan alacsony.
Nem, nem volt.
Will elfogadta az ajánlatot?
-Nem, persze, hogy nem. -Rendben.
A férfiak meg a foci.
Így van. Húsz fontot tettem rá.
Csak meg akartam magyarázni neki, hogy...
Várjunk, mi van?
Az Oroszlánok a bajnoki címért küzdenek,
és a hétéveseknek szükségük van az edzőjükre.
Igen!
Ez hazugság volt.
Sok mindent elviselek. De hazugságokra nincs időm.
A világ elég kemény anélkül is, hogy folyton aggódnom kéne.
Gondolom, ez semmit sem jelent.
És ez... összetöri a szívem.
Elhitettétek velem,
hogy nyerni akartok, hogy bajnokok akartok lenni.
A legjobb játékosuk asztmás.
Döntetlenre álltok ellenük,
akiknek a legjobb játékosa inhalátorral tud csak játszani.
Nem akartam ezt mondani, de ha már itt tartunk, megteszem.
Oké? A meccs után meghívlak benneteket a Pizza Expressbe.
Keményen dolgoztatok idén, és megérdemlitek.
Ha győztök, személyesen garantálom mindenkinek a korlátlan fagyifogyasztást.
És ha én hat gombócot akarok?
Bármennyit.
Oké? Most pedig menjetek,
és adjatok bele mindent az utolsó percekben!
Nem csak magatok miatt, és nem is miattam!
Nem a pálya szélén álló szüleitek miatt, vagy bármelyik néző miatt.
Hanem a csokoládé, a vanília, a pisztácia és a fura íz miatt, amit Zain szeret.
Egres!
Pontosan. Adjátok a kezeteket, gyertek!
Készen álltok?
-Egy, kettő, három, Oroszlánok! -Oroszlánok!
-Gyerünk! -Csináljuk!
A fagyiért!
Igen!
Azt hittem, a megvesztegetés tilos a sportban.
Most tényleg nem érek rá erre.
Tudom, de a gépem három óra múlva indul,
és nem mehetek el úgy, hogy nem beszélek veled.
Ne haragudj, de az utolsó percben vagyunk.
Értem.
Védekezz, Tommy, védekezz!
Reméltem, hogy beszélünk az aukció után,
de azóta sem láttalak.
Hallottam, hogy jól ment.
Hallottam anyám üzleti stratégiájáról.
És hallottam a nagy vallomásodról is.
Igen. Kiderült, hogy mindketten hazudtunk valamiről.
Színészkedett. Anyámra sok mindent lehet mondani, de nem hazug. Oké?
Rendben. Én sem vagyok az. Többnyire nem.
Nézd, Will, nagyon sajnálom, hogy hazudtam neked.
De tudnod kell, hogy bár hazudtam arról, hogy mit csinálok,
de arról nem, hogy ki vagyok, és hogy hogyan érzek.
Ez akkor sem menne, ha akarnám.
Nagyon örülnék, ha újrakezdhetnénk.
Ezúttal teljesen őszintén.
Nézd, értékelem, de ha már a valóságról beszélünk,
szó szerint több ezer mérföldre fogsz repülni az életemtől.
Mi történt a New York-i munkával?
Visszautasítottam.
Visszautasítottad? Miért?
Ryan, mintha élnél! Gyerünk, ébredj fel!
Nézd, Ana, örülök, hogy rendeződtek a dolgaid, hogy nyertél,
és anyának is meglesz a spanyol háza.
Szuper, hogy megint kedves vagy velem,
mindent megkaptál, amit akartál.
De szörnyen bántál velem, amikor a dolgaid rosszul alakultak.
És ezt elég nehéz másként látni.
Végül el akartam mondani az igazat, esküszöm.
Úgy akartam csinálni, hogy ne higgy bolondnak, de ez lehetetlennek tűnt.
Elkezdtem valamit, és megállíthatatlan lavina lett belőle.
De őszintén, Will, nem hiszem, hogy szóba álltál volna velem,
ha tudtad volna az igazat.
Az igazság az, hogy nem vagyok olyan, mint te.
Nincsenek családi kapcsolataim, nincs megtakarításom,
évek óta mínuszban van a hitelkártyám.
Még mindig egy egyszobás lakásban lakom a nővéremmel és a vőlegényével,
és minden reggel nem kívánt vendégként ébredek a futonjukon,
azt remélve, hogyha végre sikerül lenyűgöznöm a főnökömet egy kicsit,
akkor talán érdekes lehetek egy olyan férfinak, mint te.
És akkor senkinek sem kell tudnia, hogy...
Hogy nincs semmim.
És hogy...
Egy senki vagyok.
Nyilvánvalóan nem az vagyok, akinek hittél.
És akit te próbáltál lenyűgözni, az egy pöcsfejnek tűnik.
Istenem! Igen! Az én kis szépségem!
Igen, várjatok egy percet, oké? Egy másodperc!
Nézd, Ana, te vagy valaki.
Biztos egy nagyszerű valaki,
-de ezt esélyem sem volt megtudni. -Will, én...
Bár lett volna esélyem megismerni az igazi énedet.
Futon meg ilyenek. Jó utat hazafelé, oké?
Megyünk pizzázni?
Rendben, gyerünk, menjünk! Büszke vagyok rátok.
Láttad, mekkorákat védtem?
Igen. Ahogy ígértem, fagyi és pizza.
Rövidesen felszállunk.
Kérjük, ellenőrizze, hogy az asztala és a monitor
megfelelő pozícióban van-e rögzítve,
és győződjön meg a biztonsági öv...
Pezsgőt?
Köszönöm!
HAT HÓNAPPAL KÉSŐBB
-Szia! -Helló!
Tudod, azt hiszem, most már értem.
Igen?
Ovisként milliomos lettem volna.
-Ronnie! -Mi az?
-Ez szép. -Ez egy négyzet, Viv.
Van ott ingyen étel és ital.
Honnan tudod, hogy ingyen van?
Ez az én galériám.
Ez király, Ana!
Király.
Csak nyugodtan!
Mondtam, hogy képes rá, ugye, Viv?
Ha én kapnék ekkora jutalékot, tuti Maverickkel repülnék.
Milyen érzés galériát vezetni?
Nagyon jó érzés, Amy.
-Van pénzed. -Igen.
-Egészséges vagy. -Ja.
Beregisztrálhatnál a Rayára.
Claire keze messzire elér.
Nézd, itt van!
-Gyönyörű. -Igen, azt nem.
Azt hittem, nem jön el.
Hogy elvan a világuralommal.
Sajnálom, hogy tudjuk, ki nem jött el.
Nem, semmi gond.
Hülye voltam, hogy reménykedtem.
Bulizzunk egyet ma este!
Tudom, hogy több ezer ember van ebben a városban, aki szívesen...
beszélgetne veled.
Megvolt az esélye.
Talán máskor.
Én fogom zárni a helyet.
Gratulálok! Igazán csodálatos.
-Csodás munkát végeztél. -Köszönöm.
-Nagyon köszönöm. -Igen.
Szia, gratulálok!
-Kösz, hogy eljöttetek! -Remek munka.
-Nagyon jó, Ana, köszönöm. -Kösz, srácok.
Tudod, milyen nehéz volt ellopni ezeket?
Will!
Mit keresel itt? Elfogadtad a New York-i állást?
Hát, nem ezért vagyok itt.
Miért vagy itt?
Nem fizetted ki a tisztítást!
Veszek neked új cipőt, ha beismered, hogy hiányoztam.
Te aztán tudsz alkudni!
Ez az a rész, amikor elsétálsz a rossz üzlet elől?
Kétlem, hogy újra sikerülne.
Most mit csináljunk?
Kezdjük azzal, hogy letesszük nálam a cuccaiat.
Szép futon!
A feliratot fordította: Keresztes Andrea
Kreatív supervisor Balazs Cserhati