Nicio minge de-a lui Max Chapman nu a putut fi lovită,
dar norocul ei s-ar putea să se schimbe pentru că, iată, vine Josh Gibson!
Gibson conduce în ligă la numărul de homerunuri pentru Homestead Grays
și lovește orice vine spre el.
Un fulger! Nici nu știe ce l-a lovit.
Mulțimea e în delir.
Chapman are rețeta specială și e pe val azi.
Nu în fiecare zi îl vezi pe varianta de culoare a lui Babe Ruth ținut pe loc.
Îmi pare rău, dragă.
Bine, băieți. Veniți!
Hei, știe cineva cine e drăguța de acolo?
Da, o cunosc eu.
Gary, nu știam că ești în stare!
Trebuie să fie foarte îndrăgostită.
Soția mea vine doar la meciuri și practic trebuie să o aduc cu forța.
Pentru că ea te urăște.
Ei bine, ce pot să zic, ea tot vine.
Uite că vine pisoiașul acum.
Bună, Maxine, de abia aștept petrecerea lui Guy și Clance...
Dl Vance. Max Chapman. Sunt aruncătoare și ai nevoie de mine.
Chiar așa?
În primul rând, aruncătorul dvs, dl Fowkes nu mai are mâna cum o avea în liga mare.
Dacă arunc eu, el se poate odihni.
Și se dă de gol când aruncă cu efect.
Nu mă dau de gol. Cine e asta?
Îți umfli obrajii când arunci cu efect.
- Cine naiba e nemernica asta... - Băieți. Gata pe ziua de azi.
Nu sunt iubita lui.
Nu plânge, Gary. Voi fi eu iubita ta.
Ei bine. Ai dreptate despre Fowkes.
Știu.
Pot să arunc perfect o minge cu efect.
Și pot s-o fac fără să afle toată lumea.
Băieții ăștia ajung în Liga Mare sau în Liga Negrilor.
- Restul au venit... - Știu despre echipa dvs.
Am venit la meciurile astea de când eram mică.
Îmi pare rău, toată lumea din echipă trebuie să lucreze la fabrică.
Cu respect, nu voi pleca până nu mă vezi cum arunc.
Vei dormi aici atunci.
Deci, orice slujbă la fabrică?
LIGA FEMININĂ DE BASEBALL
Fustele astea... Cum ar trebui să mă aplec cu asta?
O să-mi vadă... totul.
Nu cred că pe băieți îi va deranja.
Sunt drăguțe. Piersicuța îți pune obrajii în evidență.
Cum voi juca într-o fustă?
Cum ar trebui să alunec pe teren?
Hei. Poate că sunt doar pentru poze?
Astăzi sunt pentru poze, dar și veți juca în ele.
Rahat!
Toată lumea e îmbrăcată?
Acesta este șeful echipei voastre și responsabilul cu RP,
e și nepotul stimatului proprietar al ligii noastre. E dl Alan Baker.
Doar Alan. Sunt pe cont propriu.
- Nu putem juca în fuste. - Da.
Suntem jucătoare, nu suntem fetele Follies! N-am nimic împotriva lor.
- Ei îi plac la nebunie. - Nu mă satur!
Mâine e primul vostru joc împotriva South Bend Blue Sox.
Stai. Mâine? Nici măcar nu ne-am antrenat.
De aceea, am niște vești.
Voi, Rockford Peaches, veți fi antrenate de nimeni altul decât...
Bine, poți să-mi spui numele.
Fostul aruncător de la Cubs, Casey Porter.
- Dove! Dove Porter! - Regele Forkball-ului!
- Cel care a ucis pasărea? - Da, porumbelul, Jo.
Îmi plac vestiarele.
Știți, toate lucrurile pe care oamenii le scriu pe pereți, mici rugăciuni,
pe care le trimit lui Dumnezeu, vă rog, în numele lui George Washington,
lasă-le să aibă momentul lor.
Acum, primul lucru pe care un aruncător trebuie să-l învețe
e cum să privească în ochii cuiva și să-l citească.
E speriat? Se gândește la prietena lui?
În timp ce eu stau aici uitându-mă la voi, vă voi spune ce văd...
Că multe dintre voi ați venit aici în căutarea momentului vostru.
- Am dreptate? - Da, domnule.
Da. Bine.
Atunci vreau să văd focul în ochii voștri. Vrea să văd focul.
Foc! Foc, în ochii tăi.
Grozav. Foc. Așa e. Vreau să-l văd. Arătați-mi-l.
Porniți-l. Despre asta vorbesc.
Acum, doamnelor, în seara asta mă duc acasă, să fac prima noastră echipă.
Deci, haideți să mergem acolo astăzi să-mi arătați de ce trebuie să fiți în ea.
Să mergem!
Hai să mergem.
Bine, iată-ne!
Bine. Este foarte interesant.
Hai să mergem.
Să mergem.
Bună!
Bună și ție.
E în regulă. Ce pot face pentru tine?
Sunt Carson Shaw, eu sunt prinzătoare.
Voi prinde mingile.
Îmi pare rău. Sunt un mare fan, asta e... Ești unul dintre preferații tatălui meu.
Mă întrebam dacă poți semna asta.
Sigur.
Familia mea nu prea crede că e adevărat.
Ia uite!
Stai, ce-i asta?
- Magie. - Da.
Poate că tatăl tău se va da pe brazdă când va citi în mod magic asta,
„Carson Shaw e o jucătoare profesionistă de baseball,
„cu drag...”
Mulțumesc.
Lasă-mă să văd focul, Carson Shaw.
Mereu.
Cred că cu masca, va fi mult mai bine.
O făceam.
- Bine. Bine. - De obicei învăț repede.
O să reușești. Este prima ta zi.
- Ne mai vedem. O să plec. - Bine.
Asta e ceva cu care pot lucra.
Frumoasă lovitură.
Frumos, frumos.
Hei, cum te cheamă? Nu ne mai face pe toate să dăm rău.
Nu e treaba mea, dragă.
Haide, Joey.
E în regulă.
Scuzați-mă.
Hei!
Cine te-a învățat să arunci așa?
Am învățat singură.
Și eu.
Arată-mi mingea cu efect.
Bine.
Hei, Carson Shaw. Vrei să-ți faci tatăl mândru?
Carson are deja un tătic? Asta a fost rapid.
A fost o fază, nu ai fost acolo. Nu e tatăl meu.
Cred că o să-ți arăt aruncarea forkball.
Dar va trebui să jurați că veți păstra secretul.
E doar o expresie, copilă, nu te pun să juri.
Bine, acum uite. Priza este simplă.
Ții simetric, unde sunt cusăturile,
chiar acolo unde o să semnezi autograful în câțiva ani.
Și apoi, ca la o minge rapidă...
Stai acolo, Shaw.
- Bine. - Așa, Shaw.
Cum ai lovit-o pe asta, Shaw.
- Are sens? - Da.
- Bine, hai încearcă. - Da. Mulțumesc.
N-ai pentru ce.
Cine e femeia aia superbă? Arată ca mama mea.
- Ești bogată! - Nu-mi place de ea.
Știu cine este.
Hei, Shaw.
„Feminitatea poate supraviețui Rockford Peaches?”
Ce fel de jurnalism e ăsta?
Pentru Dumnezeu! Vivienne, poți să citești?
- Sună ca mama. - Așa e.
„Mai întâi, femeile au mers în fabrici, pierzându-și rafinamentul feminin,
„iar acum iau bâta de baseball și se luptă până la moarte
„să vadă care e cea mai masculină.”
- Asta scrie. - E tras de păr.
Bate cuiul în coșciug.
Nici măcar nu putem vinde câteva sute de locuri,
fetele arată ca șoferii de camioane.
Toate acestea înainte de primul meci? Te rog.
Înainte de primul meci. Arată ca șoferii de camioane.
Te rog să nu mai repeți ce zic. Zici că ești frate-miu. Foarte enervant.
De asta sunt aici. Știu la ce vor să se uite bărbații, eu am inventat asta.
Dacă reușești, presa va veni.
UNELTE ȘI ȘURUBURI ROCKFORD
Minunat! Vă mulțumim mult. Vă așteptăm cu drag.
Cu plăcere!
Scuzați-mă? Scuzați-mă?
Bună...
Scuzați-mă?
Nu te-am văzut.
Bună, caut un loc de muncă. Aș dori un formular, vă rog.
Nu avem niciun formular.
Probabil nu ai văzut grămada aia de acolo?
Există!
Dar știi ceva, nu avem pix. Îmi pare rău.
Am eu un pix!
Am avut un pix. Nu mai am.
E în regulă. Am propriul meu pix.
De fapt, nu angajăm. Deci faza cu pixul a fost greșită.
Atunci ce caută toate femeile astea aici?
- Sunt voluntare pentru cusut. - E prânzul doamnelor.
Fabrica sponsorizează prânzul doamnelor pentru ca voluntarii să coasă.
Decretul Roosevelt zice să mă luați în considerare dacă lucrați pentru război.
- Bine. Te voi lua în considera acum. - Și eu.
Femeile de aici fac o muncă mai delicată, nu cred că te-ai putea descurca.
- Mulțumim pentru interesul acordat. - La revedere.
- Mulțumesc foarte mult. - Mulțumesc.
Mulțumesc.
Tot nu vorbești cu mine sau gata?
Ai ajuns bine acasă aseară?
Încerc să mă concentrez pe joc. Poți să mă lași în pace?
- Nu vrei să fii lăsată în pace. - Ba da.
Inspiră, expiră. Simte jocul. Jocul este combustibilul.
Combustibilul susține focul.
Văd că te gândești, dragă.
Îmi amintește de ceva ce zicea prietenul meu Babe:
„Trebuie să lovești din inimă, Dove, nu cu capul.”
Babe... Babe Ruth?
Da.
E mult pentru cineva care a jucat în Liga Mare trei ani, nu crezi?
Brațul lui a cedat.
Poate ar trebui să-l asculți în legătură cu inima.
Poate ar trebui. Sau poate ar trebui să lovesc naibii mingea aia.
Poate, dacă ai putea.
Poate că o voi face, dacă nu mai vorbești cu mine.
Haide, Shaw. Trebuie să fii ca un zid.
Vreau să fii ca banda de muște.
Bine, hai să terminăm pentru azi.
Haide, veniți. Veniți aici!
Bună treabă azi, Peaches! Vreau să aud niște aplauze.
Lumea este tristă. Dar noi suntem aici pentru a-i distra pe acești oameni
și pentru a le oferi niște baseball.
20-25 de centimetri de gambă...
Și toate celelalte lucruri care îmi spun „America”.
Scuze, iertați-mă, dl D. Asta a fost tot pentru azi?
Pentru că avem un joc mâine.
Credeam că exersăm toată noaptea.
Doamnelor, mâine avem o activitate de grup.
Toată lumea să fie la parter la 08.00.
- Trebuie să fiu și eu? - Nu.
Mulțumesc. Ascultați, știu că sunteți agitate.
Mâine e o zi importantă. Dar îmi place foarte mult ce am văzut azi.
Amintiți-vă, dacă nu vă simțiți pregătite, exact asta vă va face să fiți pregătite.
Nu știu.
Ne vedem mâine.
Ce?
Asta e.
Noapte bună!
Carson! Telefon.
Sigur era frustrant să trebuiască să faci plăcinta aia.
Nu mi-ai spus niciodată că ai o soră.
Haide. Nu poți vorbi cu oamenii.
Doamne, Meg! Am atât de multe să-ți spun.
Cum ai fugit să joci baseball în Illinois?
Williamson te-au văzut la gară.
Emily a spus că erai transpirată și ți se vedea sutienul.
Da, se vedea, dar nu intenționat. M-am agățat de un gard.
Știi cât de jenant este pentru tata ca întregul oraș să bârfească despre tine?
Ce spun?
Deja trebuia să explice de ce nu ai copii.
Nu toată lumea are copii imediat după căsătorie ca tine.
Majoritatea au mai devreme de șapte ani.
Mi-aș dori ca mama să fie aici, Carson, să nu mai fii problema mea.
Nu sunt o problemă.
Îmi vedeam de treabă. Și am deschis corespondența de la tine.
Ți-a scris Charlie, întoarcerea lui este amânată.
A spus de ce? Mai era altceva în scrisoare?
Poți să mă lași singură?
Sigur. Poftim!
Cred că ar trebui să citești cartea asta. Ți-ar plăcea.
Carson, știi ce? Scrie-i soțului tău. Sau... Îl părăsești?
Ce? Nu. Ți-a spus Greta ceva?
Și i-am scris lui Charlie. El știe unde sunt.
Am fost pe Baker Field, Meg. Obișnuiam să vorbim despre asta.
Obișnuiam să visez la asta.
Nu te poți bucura pentru mine?
Pare că cineva îți joacă o farsă.
Trebuie să închid, am o viață reală.
O să-ți trimit articole din ziare, ca să vezi cât de reală e viața mea.
ÎN BROOKLYN CREȘTE UN COPAC
Voi juca în filme.
Sper că ne vor și plăti până atunci.
Despre ce vorbești? Ai impresia că asta nu va dura?
E un pic prea bine ca să fie adevărat, nu crezi?
Nu. De fapt, cred că asta este exact cantitatea de bine pentru a fi adevărat.
Bine. Nu mi-aș face speranțe, fată de la fermă.
Înțeleg. Nu te simți prea confortabil, vom muri cu toții.
Trebuie să existe un avertisment formal pentru asta.
- E o regulă, așa că... - Da.
Sper doar că oamenii vor veni la jocurile noastre.
Cred că oamenii vor veni la jocuri.
Dove Porter este antrenorul nostru. Adică, va fi minunat.
A văzut cineva ziarul de astăzi?
- Nimeni? - Nu.
- Pentru că ar trebui. - Da.
„Poate supraviețui feminitatea Piersicilor Rockford?”
Hei, brațele mele nu sunt înverșunate!
- Încerci să intri în capul meu? - Nu știu despre ce vorbești.
Nu scrie nimic despre capacitatea noastră de a juca baseball.
Zic să suntem o glumă.
- Am crezut că fac asta cu adevărat. - Peaches! Noi.
Carson?
Da. Ești bine?
Sunt îngrijorată, ce se întâmplă dacă totul se destramă?
Sau mă dă afară? Nu pot merge acasă.
- Nici eu. - Dar ai un soț.
Nu am nimic. Am un scaun.
Am un scaun superb, dar, practic, aparține părinților mei.
Nici măcar nu e scaunul meu.
Nu știu.
Simt că sunt unde trebuie, știi?
Nu știu dacă am mai simțit asta vreodată.
Crezi că e adevărat? Ce au scris despre noi în ziar?
Știi ce cred că este adevărat?
Mâine jucăm baseball profesionist.
Uită-te la asta!
Începi să te pricepi.
Așa mamă, așa fiică.
- Nu chiar. Haide. Stai jos. - Iar începe.
Știi, nu am vrut dintotdeauna să lucrez într-un salon.
Era nici să nu se întâmple.
Mi-au dat împrumutul în cele din urmă, doar pentru că am numele unui bărbat.
Chiar și azi, cred că Rockford Bank and Trust
crede că Toni Chapman, proprietarul celui mai bun salon din oraș, este bărbat.
Nu mi-ai spus niciodată asta.
- Crezi că ar trebui să le spun? - Nu.
Toată lumea jos, doamnelor! Foarte bine. Haideți în living.
Iau eu asta, doamnă Shaw. Mulțumesc.
Toată lumea în living, doamnelor.
Două rânduri.
Poate că am murit, iar în cer te pun să locuiești într-un magazin.
Ca doamnele vă rog, nu ca vitele! Dnă McCready.
Doamnelor, permiteți-mi să v-o prezint pe Vivienne Hughes,
de la Cosmeticele Vivienne Hughes. Cele mai scumpe de pe Coasta de Est.
Primim o transformare?
Este multi-milionară.
Ar trebui să ne dăm pe lângă ea atunci.
Avem un joc. Trebuie să ne concentrăm pe asta.
Doamnelor, sunt aici pentru a vă face plăcute pentru public.
Pentru a vă face să arăți și să vă purtați ca frumoasele doamne din spatele meu.
Georgia, trebuie să încetezi să mai vii cu părul pe jumătate făcut.
Am nevoie doar să faci tu restul.
Sunt dreptace și nu pot face cealaltă parte.
- Ar trebui să o taxezi pentru tot. - O s-o fac.
- Sunteți ceva... - 'Neața, doamnelor!
- 'Neața! - Mă bucur să te văd înapoi în oraș.
Dnă Turner. A trecut mult timp. Ce mai faci?
- Ocupată și fericită. - Mă bucur să aud.
Bună, dragă.
- Te poți așeza chiar aici. - Bine.
Simte-te ca acasă, bine?
- Mulțumesc, - În regulă.
E devreme pentru refacere. Așa că începe-o tu și o iau eu apoi.
Vreau să le fac ceva mai special.
Bine.
- Bine, ne vom ocupa imediat de tine. - Mulțumesc.
Lynn,
cred că rochia aia este aceeași cu care te-am văzut ieri la piață.
Ce? Aceeași rochie două zile la rând?
Nu mă miră.
Acum, aș putea încerca să mint,
dându-vă apă la moară că eu n-am atâtea rochii ca fetele Chapman,
dar n-o voi face, pentru că am avut o noapte specială.
Bravo ție! A trecut cât? Cinci ani de când n-ai mai avut o „noapte”?
Mai repede 35.
Îți amintești noaptea în care am ieșit cu Bertie, la velniță?
Ce mai noapte!
De ce vorbești de sora mea?
- 'Neața! - Nu te duce capul mai mult?
Vai, cine a murit?
Bună, Clance. Deci, care este planul?
Ei bine, pentru părul meu mă gândeam la ceva de genul...
Știi asta.
Ți-ar sta bine.
Da, am putea face asta.
De ce e o așa mare problemă? Am fost la nuntă, a fost minunat.
- Nunta te face cuplu. - Exact!
Petrecerea de casă nouă te introduce în comunitate.
Nu știi ce înseamnă să ai propria casă.
Amin!
Clance, ce am auzit, despre crabi fierți?
Da.
Familia lui Guy a zis că dacă crabii nu sunt perfecți, se întorc în Louisiana.
N-am mai mâncat crab de dinainte de război. Elegant!
Max, nu uita, trebuie să luăm crabii și apoi să mergem la Hank
pentru fonograf și apoi la rochia mea rozalie.
Da. Pare că o să avem mult de cărat, totuși.
Mai ales dacă vrem să protejăm coafura Lena Horne.
Da, e mult de protejat.
Puteți folosi camioneta tatălui tău.
Vedeți cum mă face din vorbe?
Nu te uita!
Prea târziu. Scuze!
Mi-ai arătat, altfel n-aș fi văzut. Și nu-mi pasă.
Am o echipă nouă. Doar că trebuie să obțin slujba întâi.
E în regulă. O să încerc.
Cum îi vei spune lui Toni că ai alt loc de muncă? Nu cred...
O să-i spun, pur și simplu. Nu-mi pasă ce crede ea.
- Să luăm niște crabi. - Haide!
- Bună, Frank. - Bună!
Am venit pentru crab.
- N-am văzut niciodată crabi în realitate. - Bine, e crab. Nu crabi!
Guy va fi atât de entuziasmat! Devine emoțional când e vorba de fructe de mare.
E normal să arate așa?
Creveți? Asta e o cutie cu creveți.
Aș fi jurat că e crabul tău, e singura cutie rămasă.
Realizezi cât de important este crabul pentru seara asta?
Este o seară de crab. Avem nevoie de crab!
Ce fel de pescar ești? Nu ai verificat cutia?
- Asta e meseria ta. - Dl Beaumont a fost aici.
Probabil el are crabul.
Și, ce? Ar trebui să mă duc la dl Beaumont?
Vă pot da adresa lui.
Sau uite-l acolo. Cel cu pălăria. El are crabul tău.
De ce nu spui așa? Ia asta.
- Stați, așteptați! - Luăm creveții?
- Luăm creveții. - Las-o aici!
E mult lichid și...
Bine, avem adresa. Să mergem la dl Beaumont!
Deci, ținând cont de timp, fonograful sau rochia?
Cine are nevoie de muzică la o petrecere? Putem să cântăm sau ceva.
Rectific, ne trebuie fonograful!
O secundă!
Ce, vezi crabul?
A. S. UNIFORMĂ CO. - TOATE TIPURILE DE UNIFORME - MILITARE ȘI INDUSTRIALE
Bună!
Ești aici să mă faci de rușine? Să adun lumea să mă vadă?
Tu m-ai făcut de rușine, lăsându-i pe oameni să creadă că sunt cu tine.
Nu știam că sunt atât de rău.
Nu ești.
Angajați? Antrenorul Vance a zis că îmi trebuie o slujbă ca să fiu în echipă.
Ascultă, Maxine, chiar dacă nu m-ai fi făcut de râs în fața echipei,
tot nu te-aș fi putut ajuta.
Nu angajează femei negre.
Doar că n-o spun direct din cauza decretului Roosevelt.
Dacă mă notezi ca Max Chapman, în loc de Maxine?
Și când apari? E slujba mea în joc.
Te faci să nu știai. Haide, Gary! Trăiește puțin.
Credeam că mă protejezi.
Te tot protejez de ceva vreme.
Poate că ar trebui să mă opresc.
Max! O să plec.
Ne vedem diseară și discutăm, da? Bine?
Sună grozav!
- Pornesc mașina! Plec! - Vin, oprește-te!
Clance, nu poți căra crabii singură!
Există cinci expresii ale feței.
Dintre care doar una este atractivă în mod natural.
Deci, cred că astăzi ne vom concentra pe celelalte patru.
Bine, prea semitic.
Prea misterios.
Avem colți de vampiri aici, care trebuie ascunși.
Minunate sprâncene, păr cu volum și culoare frumoasă.
Mâini de fermă?
- Față de fermă! - Bine. N-am fost la nicio fermă.
De astăzi, întreaga voastră viață, publică și privată,
trebuie să reflecte valorile All-American, aprobarea consiliului și gustul unchiului.
Asta e de rahat!
Nu credeam că va trebui să facem astfel de lucruri.
De parcă vor să lovim un home run
și apoi să ne înclinăm în fața lor cu o brioșă în mână.
- Nu, mulțumesc, băieți! - Ne transformă într-o glumă.
Sau vă împiedică să deveniți una.
Dacă vrei să aveți acces la lumea lor, ăsta este prețul de plătit.
Odată ce reușești, poți decide singură ce vrei.
Tu ce ai vrut?
Autonomie.
Am construit un imperiu, am călătorit prin lume.
M-am măritat cu un bărbat mai tânăr.
El e foarte bine întreținut, iar eu îmi păstrez libertatea.
Vrei să aluneci prin cameră,
vrei să plutești în brațele soțului tău sau al viitorului soț.
Într-o zi.
- Nu ești căsătorită? - Nu.
Cred că omul meu e acolo, totuși. Dar, sper să mai dureze până atunci.
Trebuie să plec.
Ce prostie! Arăt ca o fată All-American, acum?
Cred că trebuie să te oprești și să te înclini.
Termină, Shaw!
Tu termină! Nu-mi mai spune ce să fac.
Și, reverență!
Dră Dannelly, mulțumesc. Asta va fi tot.
- Pot s-o fac cum vrei. - Nu cred că poți.
Vei primi un bilet de tren după ce vei termina de împachetat.
De ce crezi că fac asta?
Se asigură că nu vom arăta ca niște lesbiene. Înțelegi?
Despre asta e vorba.
Sau poate, pur și simplu, pe tine nu te afectează, dnă Shaw.
Da. Dnă McCready, vă mulțumesc. A fost o plăcere să vă avem aici.
- Nu... - Jess ne-a ajutat cu machiajul,
de asta ea nu e machiată încă.
Atunci vă sugerez să-i returnați favoarea. Acum!
Și, reverență!
Doar batem la ușă, schimbăm creveții cu crabul și gata.
Poate ar trebui să lăsăm creveții luați de pe jos în mașină.
Să vedem.
Să vedem. Corect.
Bună. Dna Beaumont este acasă?
Bine.
Mătușa Bee avea o inimă mare și avea cele mai bune intenții.
Când a venit vremea să mă ajute să merg cu bicicleta,
am aflat că mătușa Bee nu știa nici ea să meargă cu bicicleta.
Deci, ea...
- Trebuie să plecăm. - Nu fără crabul meu!
- Știi ce părere am despre oamenii morți. - Bine, calmează-te!
Scuze. Știți dacă vor servi crab mai târziu?
Adică, nu pentru mine. Pentru ea, pentru că știi că îi plăcea mâncarea...
- Trebuie să plec. - Nu! Nu!
Calmează-te, da? Nu te mișca, mă duc să caut bucătăria.
Scuze, caut doar un șervețel.
Am observat că mătușa Bee putea fi uneori rea ca un șarpe,
dar era o femeie credincioasă.
La naiba! Crab!
Nu!
Și mie mi-e dor de ea.
La naiba, dnă Beaumont!
Doamne, trebuie să luăm acel crab!
Trebuie să mergem la Schwartz!
Ce? Nu! Nici mama nu se duce acolo.
Știi că ne vor lua dublu. Ar trebui să mergem la Patty,
- ... să-ți luăm rochia și apoi... - O să iau crabul ăla!
- Pentru Guy, o să iau crabul. - Sigur?
Bine.
PIAȚĂ SCHWARTZ
CRABI ALBAȘTRI
Nu uita că legea ne permite să fim aici.
Vrei să le reamintești lor? Pentru că nu cred că știu.
Crab! Scuzați-mă!
Scuzați-mă, domnule!
Bună.
Scuzați-mă, domnule!
Domnule.
Domnule, putem... Bine.
Nu contează. Nici măcar nu contează, este în regulă.
Pare că contează.
Mereu ai avut-o pe Toni, să facă lucruri frumoase pentru tine.
Nu știi ce înseamnă să-ți construiești o casă și să-ți faci un nume.
Nu vreau să mă fac de râs sau să-l jignesc pe Guy, diseară.
Dar uită-te la mine! Nu am niciun crab,
iar invitațiile pe care scrie crab peste tot, sunt cam stupide acum,
pare că m-am dat mare cu crabul, vor zice că...
- Mă întorc imediat. - Stai, ce?
- Unde... Max! - Mă întorc imediat.
Max!
Ăsta e un restaurant drăguț. Mi-e foame.
De unde știi că ții umerii drepți?
Probabil sunt destul de drepți. Încă ești aici.
Trebuie să mă concentrez la jocul de diseară.
Am restricții dietetice speciale, trebuie să ajung la magazin.
Dar n-am mai fost niciodată singură în public.
Vrei să vii cu mine?
Sigur. Da. Ne vedem la stadion!
Domnule...
Domnule?
Știu că mă poți auzi. Nu plec.
Deci, tonul proaspăt are mai multe proteine? Asta e faza?
Glumești, nu?
Te rog spune-mi că nu mănânci pește la conservă.
Botulismul poate și te va ucide.
- Bună. - Bună!
O jumătate de kilogram de ton proaspăt, vă rog. Și da, am cardul de rație.
Bună. Am vorbit noaptea trecută, nu știu dacă-ți amintești.
Aș vrea doar să clarific ceva din ce poate părea că ai văzut.
Nu voi spune nimic. Nu-mi pasă.
Bine?
Domnișoară?
Pot să vă ajut?
De fapt, eram aici înainte.
- Corect? - Da. Ea a fost prima.
Ce vrei?
Am o comandă aici pentru o domnișoară Lena Horne?
Dumnezeule! Nu ai făcut-o! Doamne!
Ai grijă!
STADIONUL ECHIPEI PEACHES AZI, MECI
Bun venit la primul joc al Ligii All-American de fete.
Și pregătiți-vă să le vedeți pe South Bend Blue Sox și Rockford Peaches.
- Începe! - Da.
Voi trei n-ați fost invitați la petrecerea mea. Plecați!
Am venit să vedem dacă e nașpa, și ne-ai confirmat.
- Mai bine taci, Cecil. - Sunt Big C.
Big C, pe dracu! Acum, ia-ți benzile desenate și dispari.
Ce e asta? E a mea? Ți-am spus să nu-mi furi benzile desenate!
- E a mea cu Superman! - Nu.
Ți-am zis că ți-o iau după ce ai dat unt de arahide pe Femeia Fantastică.
- Te rog. - Prostule!
Doamne. Bine ai venit!
Bună. Mulțumesc. E frumos. Pune aia acolo, am crabi.
Guy! Ne-am întors!
Bine, vin, iubito.
Hei, să nu plecați nicăieri!
Iau crabul ăla imediat.
Bună ziua!
Hei, iubito. Mă întrebam unde ești. Ești bine?
Nu... Pentru că n-am luat rochia și m-am încurcat, deci e o prostie.
Și, nu pot vorbi cu oamenii așa, deci trebuie să merg să mă îmbrac...
- Potolește-te... - Nu. E în regulă.
Hei, mă ocup eu.
Poți să pui crabul în oală și să ai grijă de el? Mulțumesc.
CÂNTĂREAȚA ȘI ACTRIȚA LENA HORNE VINE LA HOLLYWOOD
Bine, unde este?
Oricum ești frumoasă, dar eu cred că ai arăta perfect...
în asta.
Uită-te la asta! O văd pe Lena Horne?
Vai, Doamne, ce viteză!
Prima prindere a lui Lupe Garcia, direct din Spania.
Aveți grijă, băieți! Mingea ei e la fel de puternică ca și temperamentul.
Spania pică mai ușor decât Mexicul.
Urmează Shirley. Pe lângă mânuirea bâtei,
îi place să cânte la flaut și să facă pâine.
Ratare!
În siguranță!
A treia ratare, afară!
Asta e fata mea!
Ia-o! Asta e!
Da!
Asta e! Bravo!
McCready!
- Asta e! - Așa se face, Gill.
Adunarea!
Ăsta e baseball. Fă și tu ceva, Gill!
Cred c-o voi face, domnule.
- Urați-mi noroc! - Noroc!
Mulțumesc.
Hai, pasăre.
Haide!
Greta Gill le ține la prima bază cu o privire de „vino aici”!
Și, băieți, e singură!
- E minunată. - Da.
Cine vrea numărul ei de telefon? Eu sigur îl vreau.
Dă-i o lovitură!
Viv. Îți sunt dator.
Mă plătești. Foarte mult.
Asta va funcționa.
Ratare!
Hei, dragă, cât porți la sutien?
Aș vrea să știu statisticile jucătoarei!
Știi, ești mai frumoasă decât zic în ziare.
Să vedem!
Haide, poți s-o faci!
Hei, dacă vrei o întâlnire, va trebui să te unduiești puțin.
Ratare!
O poți face. Haide!
Asta e, dulceață. Ține-ți ochii pe bilele mele!
A treia ratare, afară!
- Serios? - A spus bile?
E în regulă. Te pot face să te simți bine. Dă-mi un sărut!
Vine al treilea baseman, Jo De Luca.
S-o facem, bătăușo! O să descurci, Joey!
Băieți, o vorbi ea dulce cu voi, dar are ditamai bâta.
Jo De Luca?
Haide, Joey!
De Luca.
Ratare!
Dacă ai mai slăbi câteva kilograme, măcar am avea ceva frumos de văzut.
Poate că ți-ai închide gura aia mare și grasă...
Domnișoară Gill. Nu!
Greșeala lui De Luca. Numărăm, zero și doi.
A treia ratare! Afară!
Cred că va plânge!
Haide, dragă! Zâmbește!
Renunță la joc și vino să stai în poala mea! Te vei simți mai bine.
A cerut-o, uită-te la ea!
Nu-i putem lăsa să ne spună rahaturile astea.
Fă-l să se ridice, ți-l pun în genunchi.
Aceștia sunt clienții dvs.
Iar domnul Baker nu își permite să piardă vreunul.
Deci, vă rog, doamnelor, capul sus, zâmbiți!
Hei, dacă vrei să pescuiești biban,
nu folosești nadă pentru păstrăv, nu?
Hei, știți ce? Mă ocup eu.
Putem discuta o clipă?
Vai de mine!
Bună, mamă!
Bună. Arăți bine.
Mulțumesc.
- Și, mulțumesc, tati. - Oricând, puștoaico.
Bună, Ellie!
- Uită-te la ea! - Da, noi am făcut asta.
Așa e, dragule.
Guy.
N-am mai mâncat un crab așa bun, de nu știu cât timp.
Te-ai întrecut pe tine.
Da!
Antrenor!
Ești bine?
Da.
Dna Toni a spus că a fost bun. Deci, asta înseamnă că e foarte bun.
Înseamnă că am avut un home run.
Rockford Peaches, au pierdut azi cu unu la zero.
Prima ieșire puternică a lui Lupe Garcia.
Poate, data viitoare, Peaches își aduc și bâtele.
Arătam ca niște idioate acolo.
Ne dau cel mult două săptămâni.
Am avut un prim joc rău. Va fi mai bine.
- Suntem la profesioniști... - A fost rău.
- Trebuie să fie mai bine. - A fost rău.
- Scuzați-mă. - Bună.
Am venit să-ți aduc un mesaj de la conducere.
Ești un pic prea agresivă pe teren.
Ai putea fi puțin mai dulce, un pic mai discretă?
Desigur.
Bine.
Jo, mergi acasă. Ne întâlnim acolo.
- Ești bine? - Da.
Ne trebuie un pic de concurență. Fetele au nevoie de ajutorul tău.
Nu sunt magician.
De fapt sunt, dar nu asta e ideea.
Nu, Casey, ești antrenor.
Da. Eram de acord, ar trebui...
Hei, am venit aici să mă întorc pe hartă, bine?
Nu să-mi distrug reputația cu acest gunoi.
Poftim, reputația ta?
Dacă vrei să te întorci la vânzarea de asigurări pentru bărci, chiar te rog.
Îmi pare rău, Nathan.
Dacă doriți ca jocul să fie interesant, trebuie să scurtați fustele.
Aceste fete nu se încadrează.
Dle Porter.
Ai avut dreptate.
Corect?
E mai ușor dacă știi că este o glumă, nu?
Hei, te căutam.
Îmi pare rău, pentru mai devreme.
Vrei să dansezi?
Da.
Deci, te-ai mai gândit la chestia cu slujba?
Nu renunți!
Promit să iau vina asupra mea, dacă iese rău.
Chiar aș aprecia asta, Gary. Cu adevărat!
Bine. Îți voi pune numele pe listă,
„Max”.
Stai, nu e ăsta motivul pentru care ai vrut să dansezi, nu?
Nu e singurul motiv.
- Hei. - Bună!
Hei...
Cred că mi-am lăsat geanta de machiaj aici.
Greta.
E în regulă.
Chiar m-a afectat.
E în regulă să vrei lucruri. Cred.
Simt că de fiecare dată când
îmi permit să vreau ceva, niciodată nu merge bine.
Da.
Știu ce vrei să spui.
Eu doar... Chiar aveam nevoie să fie adevărat.
Cine spune că nu este?
Păi, tu ai făcut-o.
Ai spus că nu rezistăm nici două săptămâni.
- Nici nu ai despachetat nimic. - Bine.
Ei au dreptul să ne zică cât va dura,
ce să purtăm și cum să arate sprâncenele noastre,
și ajung să ne spună dacă putem sau nu
să le răspundem nenorociților din tribune. Dar...
N-au dreptul să ne spună dacă asta e real sau nu.
Asta facem noi.
Da.
Îmi place așa.
- Da? - Da.
Ți-aș fi putut face și eu unghiile la fel de bine.
Prefer o programare în afara programului.
Subtitrarea: Sadacliev Lucian
Redactor: Cristian Brînză