Det är väldigt mörkt.
Är det här din plan?
När jag var barn.
Slå på mina kast.
Okej. Visst.
Jösses...
Okej.
En till.
Jösses.
Okej.
Det handlar jämt om Bertie för dig.
Säg själv att du inte tror att hon kan bli lesbisk.
Fan!
-Jag har aldrig sett en kvinna kasta så. -Fan!
Jag träffade bara för att du kastade högt.
Vänta. Det är okej.
Det är...
Du glömde din väska.
TJEJLIGAN
-Clance. -Åh, bra. Max...
Om häromkvällen... Nej, jag först.
Jag borde kommit ihåg Guys sista kväll.
-Jag är så ledsen. -Tack.
Tack.
Så hur mår du?
-Jag mår bra. -Jag med.
Alltså, jag tog just farväl av min man, kanske för alltid.
Livet känns som ett fritt fall
ner i en mörk avgrund.
Men jag mår okej, så...
Och du? Vad hände med laget?
-Jag sabbade min chans. -Okej.
Jag insåg att jag är för dålig
och att mitt liv är en lögn, men jag mår bra.
-Okej. -Jag mår jättebra. Ja.
För jag mår bra. Och du mår bra?
Så då mår vi bra.
-Ja. -Ja.
-God morgon. -God morgon, alla!
-Okej, är ni två välkomstvärdar? -Skiftförman. Max Chapman.
Jaha, skiftförman. Jag heter Gracie. Trevligt.
-Du sa Chapman, va? -Jag heter Clance.
Har nån sagt att du ser ut som, vad heter hon? Josephine Baker.
Ja.
-Men mer perfekt. Det fungerar. -Ja.
Är ni två okej?
-Bara bra. I toppform. -Aldrig bättre. Självklart är vi okej.
-Inget kan knäcka oss. -Inget!
Clance. Jag är så ledsen för Guy. Jag har hört hemska saker,
inte bara kriget, utan diskriminering, farliga jobb, mindre träning.
Du måste vara jätteorolig!
Jag är här för dig.
Det är okej, vi mår ändå jättebra.
Sen satsade hon hela sin lön, och blev utklassad!
Det var dråpligt.
-Skit i dem. Skit i Cheryl. -Ja.
Okej.
Det här ser bra ut.
-Det här är hennes. -Jag har Stus.
Okej.
-Chips. Majsbröd. -Gott.
Utklassa det här, skitstövel.
-De vet inte vad som drabbat dem. -Nej.
-Äpple. -Jag byter mot ett päron.
Vi mår bra.
Vi mår utmärkt.
Vi mår bra.
Förstasidesnyhet? Löjligt.
SLAGSMÅL UNDER PEACHES-MATCH
Vet ni att en grupp flickscouter bojkottar Baker-godis?
Flickscouter hatar er!
De hatar inget utom skogsbränder och att gå vilse!
Du hörde de här två, de bad om ursäkt, Alan.
Nej. Inte Alan längre. Det är mr Baker.
Junior.
Vet ni hur arg min farbror är?
Han hotar att lägga ner det här och sätta mig på nougat.
Det är rena dödsdomen.
Tänker han lägga ner laget?
Ja. Vi blöder pengar!
Om ni vill fortsätta spela, är ni bästa vänner från och med nu.
-Ni ska hålla hand. -Kanske inte hålla hand.
Du förstår vad jag menar! Kramas och bli sams.
Fast inte...kramas.
Ja, sir.
Vi ska bara se ut som om vi vill kramas.
-Du tar över som tränare. -Jag?
Vadå, hon? Varför?
Vad tror du? Hela röran är ditt fel.
-Vill du ens vara här? -Ja. Det är det enda jag vill.
Men ni kommer väl att leta efter en ny tränare?
Ingen är intresserad av att träna ett brottningslag för damer nu.
Få laget tillbaka på rätt spår, annars...
Nu går vi hem.
Dove fortsätter träna oss "på avstånd", står det.
Med vad, ett sjungande telegram?
Shirley, använd hjärnan. De vill inte skriva:
"De var för dåliga för att ha honom kvar."
Ursäkta mig.
Slår du mig om jag inte rör mig?
Hej, Striker! Vill du ha röka?
Du verkar behöva det.
Du kan vara den första spelaren nånsin att starta slagsmål
när du inte ens är med i matchen.
Har ni nåt mer att säga, ta upp det med den nya tränaren!
Fast det kan bli kortvarigt,
för Baker hotar att lägga ner laget. Visst, Shaw?
-Vad? -Vi ses, Shaw.
-Är du nya tränaren? -Nej.
-Jag har knappt fått chans att spela. -Okej.
Vet ni vad... Jag ska gå och kissa.
-Nej. -Kom tillbaka.
Är du den faktiska tränaren nu?
Vi kunde inte gå nånstans folk känner till.
De vet inte om...det här.
Jag kan inte. Jag hatar att prata inför folk,
och mr Baker Jr sa att jag måste få ihop laget, annars.
Han sa "annars".
Jag menar, jag är bara en hemmafru. Jag vet inte vad...
Tränaren. Jag tror att du måste slappna av lite.
Tror inte du det?
Visst?
-Hej, Carson. -Hej.
Jag tycker att jag borde komma högre i spelordningen, kanske efter Jess?
Det skulle ge laget bättre rytm.
Ja, låt mig tänka på det.
-Det är vad Dove skulle ha velat, så... -Ja.
Tack.
-Jag måste visa dig nåt. -Du kan inte hålla på så.
Förlåt. Jag är lite upprörd.
Du kommer inte att tro det. Följ mig.
En lärare såg dem kramas och anmälde dem.
LÄRARE GRIPEN FÖR PERVERSA HANDLINGAR
Det sprider sig, säger min kusin. Vi kan stå näst på tur.
-Ska vi anmäla henne till polisen? -Nej.
Vi kan inte ignorera det. Det man ignorerar dödar en, alltid.
Okej.
-Vill du veta vad som händer? -Ja, jag vill veta.
Jo är inte lesbisk.
Hon och Dove...
Hon och Dove var, du vet...
Nej!
-Nej. -Jo!
-Nej! -Jo.
Jag förstår det, faktiskt.
Jag kände det.
Visst? Det var uppenbart.
-Rakt framför våra ögon. -Jag vet.
Och vi såg det.
-Varför tror du att han stack? -Varför annars?
Jag vet inte.
Så när han fick henne att springa...
Det var sexuellt.
Ja.
Det var sexuellt, det var ansträngning och upprepning
och rytm, jag kände det, och alla andra kände det,
men ingen pratade om det.
Det var perverst.
Ja, det var det.
Mitt stjärntecken är Lejonet. Folk älskar min energi.
Vad är det som händer?
Det ger mig trygghet. Det hjälper. Räkna till tolv.
...två, tre...elva, tolv.
Maxine, vad gör du?
-Gör mig av med dumheterna. -Det som är dumt är
att röja i rummet mitt i natten. Vad tusan pågår?
Du hade rätt. Om baseboll.
Jag har slösat bort mitt liv på nåt som aldrig kommer att hända. Nöjd nu?
Självklart är jag inte nöjd. Jag älskar dig, Maxine,
-men det här är kanske ett bra steg... -Du älskar mig men gillar mig inte.
-Ursäkta? -Nämn nåt du gillar med mig.
-Mitt leende? Min personlighet... -Det är inte mitt jobb att gilla dig,
-utan att uppfostra dig... -Så att jag inte blir som Bertie?
Jag glömde. Vi får inte säga hennes namn!
Jag vet inte vad som hänt som får dig att prata så här...
Vad gjorde hon dig egentligen? Det var du som drev bort henne.
Du får inte missakta mig i mitt hus.
Du driver bort mig om jag inte är som du...
Maxine Chapman, så hjälpe mig Gud!
Jag kastar ut dig om du inte slutar med det här.
Det gör du, eller hur?
Nej, Maxine. Maxine, sluta med det här.
Jag flyttar hellre frivilligt.
Maxine, gör inte det här.
Stanna och... Maxine! Stanna och prata!
Vänta lite.
-Hej. -Hej.
Får jag bo här ett tag?
Tack.
Vad är det här?
Jag jobbade på en serie åt Guy.
Det muntrar upp honom, och mig med, för...
Jag mår inte bra.
Inte jag heller.
Max.
Vill du sova i samma säng som jag?
Och jag måste ligga bakom.
Du vidrörde min ända i natt.
Förlåt.
Jag brukade somna med handen på Guys vänstra skinka, så...
Om jag bara visste hur det är med honom.
Ler den där vita damen mot dig?
-Fortsätt bara jobba. -Hej.
Hej. Jag är Carson Shaw.
Clance, ma'am.
Ma'am? Nej, jag är...
Får jag låna dig en sekund?
-Tänker du gå med den vita kvinnan? -Jag är okej.
Du glömde din utrustning.
-Okej, tack. -Visst.
Jag bakade den här till dig. Jag hoppas att du gillar äpplen.
Det är äppelmos, för jag kunde inte hitta rätt äppelsort.
Jag undrar om vi kan prata lite mer?
-Jag är på mitt skift, så... -Det tar bara en sekund.
Eller träffas igen ikväll? Samma tid, samma plats?
-Okej, visst. -Okej.
-Vem var det? -Ingen. Hon hittade min väska.
Hittade hon din paj också?
Det är äppelpaj.
Du kan inte bara dyka upp där jag jobbar.
Du dök upp på stadion. Jag trodde inte att det var annorlunda.
Du nämnde att det var färskt i minnet.
Jag och hon.
Jag tänkte att det här kunde hjälpa dig att glömma lite.
Är det allt du har?
Hur mycket krävs det?
Behåll dina pengar.
Jag ska inte tjalla.
Tack.
Varför kom du till mig då?
Ville veta om jag var bra nog att fortsätta försöka.
Och?
Jag fick mitt svar.
Kommer du ihåg när baseboll bara var kul?
Jag brukade ta ut pappa efter middagen
och kasta bollen bara för att få honom att springa.
Kanske... Kanske kan vi kasta lite?
-Det heter "spela kast". -Va?
Man kastar inte bara. Man spelar kast.
Nej, man säger nog "kasta".
Det heter absolut "spela kast".
Inte där jag kommer ifrån.
Okej, igen.
Satchel Paige.
Jag vet vem det är.
En till.
Bullet Rogan.
18 säsonger, kunde kasta såväl som slå.
Högstaligan är mycket sämre än negroligan.
Okej, kasta en som du.
Du kan vara den bästa kastaren jag nånsin spelat med.
Inte när det gäller.
Vad hände?
Jag provkastade för Rockford Screws.
Jag vet inte vad som hände, jag fick inte bollen att gå nånstans.
-Det låter som "yips". -Vadå?
Det är när kastare inte får till kasten rätt.
Det händer många av dem, säkert Rifle Rogan.
-Bullet Rogan. -Ja.
-Det hände en i pappas lag. -Vad gjorde han?
Han la av.
Toppen.
Men det var han. Du kan klara det.
Du måste ta reda på vad som kommer i vägen. Det sitter i huvudet.
Vad är du rädd för?
Vad hör du när du är på kastplatsen?
Jag hör allt möjligt.
Du kanske måste se vad det än är, de där rösterna, rakt i ögonen.
Okej, ja, röster har inte... Rakt i munnen. Det är allt.
Du är en konstig person.
Ja, jag har hört det några gånger.
Jag med. Hela mitt liv.
Tack. Detta hjälpte.
Ja, det hjälpte mig också.
Känns som att huvudet slutade snurra en stund.
Samma tid nästa vecka?
Ja, okej. Och kom ihåg, mitt i munnen.
Hallå?
Mamma?
FAMILJEREGISTER NAMN - FÖDD - DÖD
"Bertie."
Max! Vad gör du här?
Gracie?
Förlåt. Jag trodde att huset tillhörde... Jag sökte min...
Bertie!
Vi har sällskap. Kom in.
Maxine.
Se på dig.
Moster... Är du min moster Bertie?
Toni Chapmans syster?
Jag är Bertie. Allt annat du sa är oklart.
Trevligt att träffas.
Vi möttes en gång när du bara var en bebis.
Baby Max gör stora saker på fabriken.
Hon är skiftförman.
Hon har drivkraften från vår sida.
Och hållningen också.
Som ler och långhalm, verkligen.
Vi skulle just äta. Bertie kan laga mat. Är du hungrig?
-Visst. -Bra.
Får jag använda ert badrum?
-Det är där uppe. -Känn dig som hemma.
Vi är i köket och gör en tallrik åt dig.
Glad att du är här. Välkommen, Maxine.
Vad gör vi?
Okej. Mycket har hänt, eller hur?
Vi måste bara lägga allt bakom oss och fokusera på att vinna.
Okej? Och inga slagsmål.
Vi ska återvända till det som verkligen förenar oss.
Minns ni när man som barn kastade boll före middagen?
Bara för skojs skull?
Minns du det, Bird?
Jag minns att du krossade många fönster.
Just det, det är skoj. Okej, para ihop er.
Vi kastar boll, bara. Sätt igång.
-Okej. -Bra.
-Ja. -Okej. Lag.
Lu, du kan väl kasta lite till mig,
-så får vi se hur armen är. -Nä!
Hallå!
Det har varit konstigt mellan oss sen Dove satte in mig i matchen.
Det är inga problem.
Bra, för jag tänker att det är dags för mig att starta som fångare.
Va?
Det är bara rättvist. Du tränar oss
och jag behöver visa vad jag kan.
Jag ska fundera på idén. Tack.
-Jag uppskattar det. -Tack, Ana.
Hallå? Vad håller vi på med?
Vi värmer bara upp. Vi försöker hitta glädjen.
Jag vet var glädjen finns!
Vi behöver vinna.
Öva på vårt utespel, för Jo sabbade...
Det var inte jag, utan Esti!
Aldrig! Det var du!
Jo, nej.
-Du vet. -Ja. Det var ett bra förslag.
-Vi övar utespel. -Nej, vi behöver slagträning.
Terri, bra förslag. Ja.
-Jag kan köra slagträning efter Jess. -Nej, jag.
-Carson ville byta. -Vad?
Nej. Jag sa aldrig att jag tog det beslutet.
Vi kan väl köra slagträning? Lu kastar, och vi löser det.
Nej. Terri kastar.
Du var ju redo att spela igen, sa du.
Jag är ingen träningskastare.
Vad är ditt problem nu?
Hon! Hon är mitt problem. Jag litar fan inte på henne!
Och det borde ingen av er heller!
Vad är det?
Vad är problemet? Vad är det nu?
-Nej. -Gråter du? Herregud!
Hallå! Man gråter inte i baseboll!
Jag gråter efter varje match.
Hon vill knäcka mig. Hon är knäpp.
Ms Beverly, du borde göra nån annan till tränare.
-Jag vill inte vara det, och... -Röker du, mrs Shaw?
Nej.
Det borde du. Det är väldigt bra för nerverna.
-Okej. Just nu? Vi gör... -Varsågod.
Ogifta kvinnor, mrs Shaw, är alltid ett halvt steg från att bli en oregerlig mobb.
Och du tillåter det.
För du har ägnat en livstid åt att låta folk köra med dig.
Jag låter inte alls folk köra med mig. Och jag...
Ser du?
Jag vill bara att de ska gilla mig som tränare.
Och alla tycker att det är jag som...
Tror du att general "Boot" Mireles brydde sig om mina känslor
när vi krigade vid Somme?
Nej!
Han skrek i ansiktet på mig varje dag
och jag tackade honom för det.
För folk respekterar makt.
Nu vill jag att du visar mig din.
Visa dig...här?
Gör det. Visa mig din makt.
Högre. Tack.
Du kan inte vara deras vän.
Jag vill att du går ut och talar med en stark röst, som en man.
Och var bestämd.
Var bestämd.
Vi har stängt.
Hej, mamma.
Maxine.
Är allt som det ska?
Ja. Visst.
Jag hoppades att du kunde frisera mig.
Jag brukar inte få röra ditt hår.
Sätt dig.
Så, hur vill du ha det?
Som du tycker blir snyggt.
Maxine...
Jag älskar dig och jag tycker om dig.
Jag tycker om din glöd.
Och din vänlighet.
Fast du försöker dölja den.
Sådan mor, sådan dotter.
Verkligen sant.
Jag tänkte, eftersom jag är ledig på helgerna...
...kanske jag kan ta ett lördagspass?
Det vore fint.
Vet du vad mer jag gillar med dig?
Ditt hår.
Du har alltid haft så fint hår.
Maxine.
-Får jag komma in? -Vad vill du?
-Varför säger du så? -Du vill alltid ha nåt.
Men den här gången är det nåt positivt,
så släpp in mig, okej?
Fina...lakan.
Kom du hit för att skämta om lakan, för jag har en massa...
Jag...har en Dr. Pepper jag har sparat för ett speciellt tillfälle.
Jag är inte törstig.
Måste vi inte prata om oss innan vi gör det här?
Nej. Jag har tagit allt på lite för stort allvar på sistone.
-Så du menar inte allvar med oss? -Lägg av, Gary!
Vill du eller inte?
Nej, jag kan inte titta på den. Kan vi...
Visst.
Gärna.
Du är så perfekt.
Okej.
-Vänta. Stanna ett tag. -Jag glömde, jag måste träffa Clance.
Jag måste träffa Clance. Hon väntar.
-Nej, du kan... -Jag glömde en gryta.
Jag har en gryta på spisen. Huset har nog brunnit ner så...
Så jag måste gå. Men, tack för det här.
Det var...
Okej.
Hej då!
Hallå! Peaches.
Är ni redo att sopa banan med dem?
De ska få så mycket stryk, de kommer heta Black Sox istället!
Bra, Jo.
Okej, allihop. Ställ upp er på led. Nu.
När jag pratar...lyssnar ni.
Du. Du startar.
Och jag signalerar till dig, och du tar alla, förstått?
Skrattar du nu? Skrattar alla?
Ursäkta mig?
Nästa person som skrattar blir bänkad. Nu kör vi.
Verkligen?
Ja. Verkligen.
Okej.
Det passar faktiskt bra, för Terri ska få starta
och du är sist i slagordningen. Tack.
-Hej, Carson. -Hej, Greta.
Vet du att du förställer rösten just nu?
En konstig röst.
Nej, det gör jag inte.
Jo, faktiskt, du gör en hög röst,
högt i tonregistret.
Varför pratar hon så?
Ja, mycket intensitet i ansiktet.
-Nedre ansiktshalvan. -Ingen gillar det.
Anta att jag förställde rösten.
Om det nu vore så...
...är det helt okej.
För gissa vad? Överraskning, jag bestämmer.
Kan vi fokusera på den jävla matchen?
Så jag startar, eller hur?
Nej, du startar inte.
Tar du upp det en gång till, blir du bänkad.
Vad?
-Okej, får vi spela nu? -Nej!
Ni får spela när jag säger till.
Rör dig inte.
Nej. Gör inte det.
Då kör vi. Tack. Det var bra.
Nu gör vi en bra match. Det var bra för lagsammanhållningen.
-Lite vatten. -Okej. Gå ut sen.
Gå ut och sitt på bänken. Tack så mycket.
Blue Sox leder än. Ställningen är 8-3.
Ännu en poäng för Blue Sox.
Alltså, Peaches är helruttna utan tränare Porter.
Lupe. Kom igen.
Lu.
Jag fattar inte att vi förlorade.
Jag skulle vara bestämd, sa Bev.
Men jag gjorde bara alla irriterade.
Ja.
Förlåt att jag skrek åt dig. Det var helt fel,
och jag vill inte vara så mot dig.
Det är okej. Du var ett sånt arsel att det var sexigt.
Vänta, vad? Jag försökte inte vara ett arsel.
Jag gjorde det som var bäst för laget. Ta ledningen, vet du?
Ja, ta ledningen. Du är ett arsel. Fortsätt.
Kan vi sluta? Jag måste prata en stund.
Jag har inte riktigt lust att prata, Carson.
Vad händer med dig? Du är som en annan person.
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag menar, på bussresan var du... Vi bara...
Det är du som har ändrat dig, Carson.
Bara för att du är tränare får du inte kontrollera mig.
Jag försöker inte kontrollera dig, utan prata med dig.
-Och, varför skriker vi? -Herregud! Jo hade rätt.
Du kan inte komma till mig med dina problem.
-Okej, jag ska inte. Jösses. -Bra.
För helvete.
För din ända, den blir mjuk av att bara sitta på bänken.
Lämna mig ifred.
Jag trodde vi hade en förståelse.
-Jag kom hit för att vinna, inte slöa. -Samma här.
Så...vad är det?
Hon tog tag i mig.
Men jag är den "hetsiga bråkmakaren"?
Hon började slåss, inte jag.
Hon hade hemliga övningar bakom min rygg. Hon drev bort Dove.
Och nu får hon vara tränare.
Det ville hon inte ens.
Hon fick det bara serverat.
Har du aldrig undrat varför?
Bror?
Jag tänkte inte på det så.
Ja.
För du behöver inte.
Du hade såklart rätt. Om henne.
Om mig.
Kanske det.
"Kanske"?
Hör på, Bird.
Efter Dana...
...måste du vara försiktig. Det måste vi båda.
Men jag bara...
Kanske saker förändras nu.
Joey, världen förändras inte.
Nog gör den det.
Se på oss. Se var vi är.
Du är annorlunda.
Är jag det?
Ja, Bird.
Du är lycklig med henne.
Tänk om vi här och nu...
...skulle glömma reglerna.
Vi båda.
Vore inte det trevligt?
Ja?
-Det sista kastet var skitbra. -Tack.
Allt verkar funka bra så länge ingen tittar på.
Förutom du, antar jag.
Jag märkte inte, är du gift?
Ja. Han är i armén.
Jag vet vad du tänker.
Hur kan jag vara med henne när han är ute i kriget?
Nej.
Nej, jag tänkte...
Hur kan du vara med honom...
...fysiskt?
Det är inte illa.
Det kan vara skönt ibland.
Jag håller inte med.
Men du gillar honom?
Ja, jag älskar honom.
Men...
Jag kan nog älska henne också.
Jag fattar inte att jag sa det där.
Inte jag heller.
Jag vet att det jag gör inte är vettigt.
Är något det?
Jag menar, utom detta?
Om jag kunde prata med min kastare så här.
Det vore så mycket lättare för mig om du var med i Peaches.
För dig?
Du inser väl att jag inte får vara med i Peaches?
Visst. Jag menar bara att vi skulle passa bra som lagkamrater.
Såg du mig vid provspelet?
Ja, ditt kast var otroligt.
Och sa du nåt när de sparkade ut mig från planen?
Gjorde du nåt?
Jag kan inte plåga mig så här.
Vänta. Max. Möt mig igen, snälla.
Vi kan kasta boll eller spela kast, vad du vill!
Helvete!
Kasta rakt.
Helvete!
Kom igen, Garcia. Vad gör du?
Kom igen, ditt jävla psykfall!
Där har du, Zitler!
Vad gillar du bäst, hamburgare eller nävar?
Nä, hamburgare är för amerikanskt.
Surkål eller knytnävar. Surkål? Det kan du inte stava till.
-Schnitzel... Inte schnitzel. -Har du druckit igen?
Nej. Det här råkar vara min process, okej?
Jag måste känna karaktärerna om jag vill att Guy ska känna dem...
Jag kanske har lite mer inspiration åt dig.
Herregud! Okej.
-Lugn. -Okej.
Vad står det?
"Kära... Fåglar... Hemskt..."
"Inte... Hälsa... Rispa... Solnedgång... Kram, Guy."
Är det allt jag får?
De mörkade till och med mitt namn. Jag vet mitt namn.
Här står "rispa". Betyder det att han är sårad?
För läkarna kommer förmodligen inte ens att behandla honom, så...
Han lever. Det är det viktiga, eller hur?
"Rispa"? Det låter inte ens allvarligt.
-Nej. Det är bara en rispa. -Just det.
-Han lever. -Ja, han lever.
Åtminstone vissa saker är normala igen.
Jag var orolig när du inte kom hem igår kväll,
men jag visste att du skulle spela baseboll igen.
Nej.
Jag måste nog lägga ner basebollen ett tag.
Vadå? Varför?
Jag bara måste.
Okej.
Jag fattar ingenting, för...
Vem är Max om hon inte spelar baseboll?
Jag vet inte.
Det är nog problemet.
Jag måste ta reda på vem jag är utan det.
Du är här tidigt.
Ja.
Rör det dig?
Får jag prata med alla en sekund?
Lyssna.
Alltså...
...jag har varit ett arsel på sistone.
Och ärligt talat är det för att
jag är rädd att inte kunna klara det här tillräckligt bra för er.
Alltså, Dove stack,
och jag fokuserade på att vara tränare, så det kom att handla om mig.
Men det gör det inte.
Och jag litar inte på att jag vet svaren.
Men...jag litar på er.
Du är min kastare.
Och när du säger att du är redo, är du redo.
I alla fall...
Nån sa till mig att andra inte bestämmer om det här är verkligt.
Det gör vi.
Hälften av det där lät vettigt.
Okej, stadstjejen.
Jag är inte så bra på att prata. Jag lovar att bli bättre på att prata.
Och på att lyssna. Och att göra oss till ett lag.
Sätt fart, damer. Det är snart match.
Du, Shaw...
Det stramar fortfarande när jag kastar.
Jag vet inte om jag kan kasta likadant.
Måste du det?
Forkboll är Doves grej. Vad är din?
Lyssna, du kastar, jag fångar. Inga tecken.
Okej.
Bra, Esti. Kör! Ja!
Nu kör vi! Ja!
Slagmannen är i knipa. En spelare på basen och ett kast kvar.
Utslagen. Det var den inningen.
-Hej då, Blue Sox! -Herregud.
Eller hur? Vi har precis slagit det bästa laget i ligan.
Fattar ni? Det betyder att vi har en chans på mästerskapet!
Jag räknade efter 23 gånger i morse,
och statistiskt sett är det inte omöjligt.
-Det stämmer. -Inte omöjligt.
Okej. Vi lyfter våra flaskor...
För Lu.
Min...
...bror.
Skål.
För Lu!
Okej.
Tack.
Vi borde egentligen ösa beröm över henne.
-Fattar du? -Ja.
-Herregud! Nej. -Kom hit.
Nej, nej. Det är min bästa blus.
-Hej. -Hej.
-Kan vi gå och prata en sekund? -Ja.
När jag var 17 fanns det en tjej.
Den här var hennes.
Först var vi väldigt försiktiga.
Sen blev vi förälskade och slutade vara försiktiga.
Hennes mamma kom på oss.
Jag klarade mig, men...
...hennes föräldrar satte henne på institution.
"Institution"?
Du påminner mig om henne. Och...
Jag tror att det har skrämt mig.
För jag...
Jag vill inte se dig bli skadad.
Jag kommer inte att bli skadad. Och inte du heller.
Det vet du inte. Det kan du inte lova.
Jag vet att jag inte kan.
Jag vill ändå ha det här.
Jag med.
Verkligen?
Verkligen.
Har du lite mat till mig?
Är du säker på det här?
Jag är säker.
Okej.
Bara lugn, Max. Bert får dig att se riktigt fin ut.
Din mamma och jag lärde oss att klippa hår ihop.
Mamma sjunger jämt den sången.
Du kanske kom hit för att hitta en bit av hemma.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson
Kreativ Handledare: Bachar Haj Bakir