‫זאת רק אני.‬
‫את צריכה לאכול משהו.‬
‫או שפשוט תשתי קצת מים לפחות.‬
‫גרטה?‬
‫אני חושבת שג'ו בטח ברחה. היא בטח עם הבחורה ההיא, נכון?‬
‫אלוהים שבגן עדן, שתיכן נראות בעומק הגיהינום.‬
‫המקום של כל השדים הזקנים.‬
‫היה לי חלום נורא, על מוסוליני.‬
‫בטח חלום מיני.‬
‫תשמעו. ג'ו לא הייתה בחדר שלה, אז הלכתי לשאול את לופה,‬
‫והיא ואסתי נעדרות.‬
‫רגע, גם ג'ס נעלמה?‬
‫מה...‬
‫יש לנו הכנות לאליפויות. אי אפשר ככה להתבליין...‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים. תראי את הראש שלה. היא מדממת?‬
‫אני הולכת לישון מוקדם לילה אחד...‬
‫- מה קורה פה? - אני אגיד לך מה קורה.‬
‫ידעתי מה קורה כל הזמן הזה.‬
‫אני לא מאמינה שהיא שכנעה אותך שיש לה קשר מיני עם דאב.‬
‫תשתקי, שירלי. די.‬
‫אלוהים! היא נראית נורא.‬
‫מה קורה פה?‬
‫מה היא עשתה?‬
‫- את בסדר, ג'ואי? - עשר דקות, מיס דה לוקה.‬
‫- עשר דקות למה? - לארוז.‬
‫מיס דה לוקה עוברת לבלו סוקס.‬
‫- אסור להם לעשות את זה. - לא את ג'ו, היא מהפיצ'ס!‬
‫מספיק, גבירותיי!‬
‫גברת שו, אפשר בבקשה לדבר בפרטיות?‬
‫קדימה, גבירותיי. בבקשה. קצת פרטיות?‬
‫בוורלי, ג'ו היא חברה. הם לא יכולים לעשות את זה!‬
‫ההחלטה התקבלה.‬
‫על ידי מי? אתקשר למר מרשל ברגע זה!‬
‫על ידי.‬
‫אמש,‬
‫מיס דה לוקה נעצרה במקום‬
‫שאותו פוקדים בעלי נטייה מינית הפוכה.‬
‫- אני לא מאמינה לזה. - בדרך כלל,‬
‫מפרסמים את שמותיהם בעיתון כדי להגן על הציבור.‬
‫אבל שילמתי מהכיס שלי כדי להציל את הליגה מההשפלה הזאת.‬
‫תביני, מיס דה לוקה לא הולכת לכלא.‬
‫אבל נראה שהיה לה קשר לאישה כאן בעיר,‬
‫כך שהיא לא יכולה להישאר ברוקפורד, למען טובתה האישית.‬
‫אין ספק שתסכימי איתי.‬
‫בסדר, אז אקנה כרטיסים מחר, ואנחנו ניסע ללאס וגאס,‬
‫נכפיל את הכסף, ואז את ואני ניסע לאל. איי.‬
‫אסע לסאות' בנד.‬
‫לא חובה שניסע לקליפורניה.‬
‫אנחנו יכולות לחזור לניו יורק. או שנוכל לנסוע לסיביר.‬
‫אנחנו יכולות לנסוע לטימבוקטו, ג'ואי. מה שתגידי.‬
‫כבר אמרתי. סאות' בנד.‬
‫טוב, בסדר. את צדקת.‬
‫מה שאמרת. זה היה מסוכן מדי, ו... אני יודעת שהחוקים לא השתנו...‬
‫אני השתניתי, בירד.‬
‫את לא רואה את זה? אני זו שחשובה כאן.‬
‫ולא רק בגלל שאני חברה טובה שלך. אני כוכבת בליגה.‬
‫- אני יודעת את זה. - לא, את לא.‬
‫ג'ו, כשמתחיל הבלגן, אנחנו זזות.‬
‫כן, טוב, לא הפעם.‬
‫אני לא בורחת מזה.‬
‫יש לי הזדמנות נוספת עכשיו, בירד.‬
‫טוב, אז אולי לא אהיה אחת מהפיצ'ס, שיהיה.‬
‫אבל לא אזרוק את כל זה רק כי את מפחדת.‬
‫אז מה איתנו?‬
‫אני אוהבת אותך, גרטה.‬
‫ובלעדייך, לא הייתי רואה עולם.‬
‫לא. ג'ו.‬
‫אבל בכל מקום, זה תמיד אותו הדבר.‬
‫את משתעממת או מפחדת, ואני בסופו של דבר סוחבת מזוודות.‬
‫- זה לא נכון. - זו אפילו לא אשמתך. זה פשוט...‬
‫מי שאת.‬
‫וזה מי שגם אני הייתי.‬
‫אני פשוט כבר לא כזו.‬
‫באמת, בבקשה, אל תעשי את זה.‬
‫סליחה. הגיע הזמן.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫ג'ו. אני כל כך מצטערת.‬
‫את יודעת...‬
‫את בעצם מאמנת די טובה, נערת חווה.‬
‫ממש חבל שאני אצטרך לקרוע לכן את הצורה באליפות.‬
‫ג'וזפין שלי.‬
‫אל תבכי, שזיף מתוק שלי.‬
‫ביי, ג'ו.‬
‫נתראה במגרש.‬
‫ליגה משלהן‬
‫נו, נו...‬
‫מה כל זה?‬
‫תראו את ההיקי כאן.‬
‫שלום, קאובוי.‬
‫אני חושבת שהיא חושבת על מה-שמה.‬
‫מי?‬
‫בחייך, אנחנו לא מבקשות פרטים.‬
‫- אני מבקשת פרטים. - מי זאת?‬
‫או שאת לא זוכרת את שמה?‬
‫תגלי הכול.‬
‫היא אמרה שקוראים לה אס.‬
‫"אס"? אני מתה על תעלומה טובה!‬
‫בואו נראה. מה האות אס יכולה לסמל?‬
‫נחשוב. סנדרה? מה דעתך על סאם? סאם יכול להיות שם של בחורה.‬
‫נתת לה את המספר שלך?‬
‫- לא. - מה?‬
‫- היא לא גרה פה. - אז מה? גם זאת לא גרה פה.‬
‫ואם לא היה לי האומץ לפלרטט איתה ולתת לה...‬
‫ברטי. אני ניגשתי אליו. זאת הייתי אני.‬
‫ניגשתי ישר אליו.‬
‫אני יודעת. למה שלא נרד לתחנת הרכבת, נשחד את הסבלים,‬
‫שיגידו לנו את שמות כל מי שעברה בתחנה אתמול‬
‫עם שם שמתחיל באות אס!‬
‫או... תסלחי לי, יקירתי.‬
‫- רגע, מה? - יש לי רעיון טוב יותר.‬
‫בסדר.‬
‫בוקר טוב, לקום.‬
‫תפסיק, ברטי. זה רועש מדי!‬
‫בסדר, כולן. זאת שמקס רקדה איתה אמש. איך קוראים לה?‬
‫קוראים לה אסתר.‬
‫תפסיק?‬
‫רק אם מישהי תאמר לי איפה אני יכול למצוא אותה.‬
‫היא הולכת למסיבה לכבוד הרד רייט אולסטארס,‬
‫בדיוק כמו כל השאר.‬
‫תודה לך.‬
‫נו, זה לא היה כל כך נורא, נכון?‬
‫טוב, גם התוכנית שלי הייתה עובדת.‬
‫לכי לתפוס אותה.‬
‫מקסין, לכי!‬
‫עכשיו תתפוס את שלך.‬
‫- כמו אז במסיבה? - הו, לא.‬
‫- מותק, מזמן. - אני תפסתי אותך.‬
‫- כי דיברת על כל זה. - כדאי שתקומו. יהיה פה אקשן.‬
‫איפה היא, לעזאזל?‬
‫תחנת רוקפורד לכל הרכבות‬
‫בסדר. נלך לכנסייה האיטלקית כעת.‬
‫אם היא לא שם, אז... נתפלל בזריזות, ואז...‬
‫לא יודעת, היא בטח רעבה. כדאי שניגש למכולת.‬
‫חיפשנו כל הלילה, לו. בואי נחזור הביתה.‬
‫חיות מפוחדות תמיד שבות לזרועות המוכר.‬
‫על מה את מדברת? אנחנו חייבות למצוא אותה!‬
‫אלא אם כן את מוותרת?‬
‫את בקושי מדברת איתה.‬
‫- זה לא קשור אליה. לא אכפת לי. - בטח.‬
‫רק אכפת לי מהאליפות, אחותי. אנחנו צריכות אותה.‬
‫אלוהים.‬
‫בת אלף!‬
‫היי.‬
‫- לא. תתרחקי ממני. - לא, בואי הנה!‬
‫- עזבי אותי! את לא אימא שלי. - תסתמי!‬
‫היי. למה שלא תנסי לדבר איתה במקום לצעוק עליה?‬
‫- את לא יודעת מה נאמר! - גונבת הבסיסים המהירה בליגה.‬
‫את לא תתפסי אותה.‬
‫טיפשה מסריחה.‬
‫את לא יכולה להגיע לקובה ברכבת.‬
‫את לא באמת הולכת לשום מקום.‬
‫בבקשה, אסתי...‬
‫את מוכנה להיכנס לרכב?‬
‫יש לך מכונית?‬
‫- כן! - כן!‬
‫של בוורלי.‬
‫אני אבוא איתכן...‬
‫אבל בתנאי אחד.‬
‫בסדר.‬
‫בשעה עשר ושתיים.‬
‫כן.‬
‫בסדר. כן. בעדינות.‬
‫תיזהרי!‬
‫את מסתדרת.‬
‫כן.‬
‫את כזאת אנוכית.‬
‫ידעת שג'ס הייתה ערה כל הלילה וחיפשה אותך?‬
‫כי אכפת לה ממני...‬
‫בניגוד אלייך.‬
‫אני אוהבת אותך, ג'ס. את יודעת. אוהבת אותך מכל הלב.‬
‫תודה, מתוקה. כנ"ל.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אז מה דעתם?‬
‫- למה זה לא בצבע? - את עדיין עובדת על זה?‬
‫לא, זה מינימליסטי.‬
‫- זאת מחלה? - לא...‬
‫זה היה מגניב כשהוא חיסל את החייזר.‬
‫כן. זאת הייתה תוספת של הרגע האחרון.‬
‫אתה יודע, זה היה ייצוג לפחד אקזיסטנציאליסטי מהלא נודע.‬
‫אתה יודע, דברים מהסוג הזה. אז...‬
‫קצת כמו קפטן אמריקה,‬
‫כשהוא חיסל את הנאצים בבאולינג.‬
‫לגמרי! קבל את זה, היטלר!‬
‫לא. קפטן אמריקה זה תעמולה.‬
‫בעוד שסגן ויקטורי יותר חתרני, מבינים?‬
‫טוב, שומעים? תפסיקו לגעת בזה באצבעות המלוכלכות שלכם. ביי.‬
‫כן. בוא נלך.‬
‫- לכל אחד יש ביקורת. - מה את אומרת.‬
‫- יש פה כתם מריחה? - לא.‬
‫למה הם עושים את כל זה בקומת הייצור?‬
‫נראה לי שזה לגיוס או משהו.‬
‫מציגים לכאורה כמה נפלא המפעל.‬
‫גם מחלקים כרטיסים למשחק.‬
‫ברור, ככה תופסים אותם.‬
‫תראי, זה רד. את רוצה שאחכה בתור איתך, שתוכלי לפגוש אותו?‬
‫לא. אני לא כאן בשבילו.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, גארי נראה חתיך במדים שלו.‬
‫אל תגידי לגאי שאמרתי את זה. אי פעם. בסדר?‬
‫בחיי. יש להם בחורה בקבוצה?‬
‫מה?‬
‫את בסדר?‬
‫לפחות אנחנו יודעות שג'ו בסדר. נכון?‬
‫שג'ו בסדר?‬
‫לא, כלומר...‬
‫קרסון, המשטרה ריסקה לה את הפנים. היא בקושי יכולה ללכת.‬
‫- אנחנו עסוקות. - בלי "אנחנו".‬
‫אני כל כך מצטערת. זו אשמתי, ואני...‬
‫את צודקת.‬
‫זאת באמת אשמתך.‬
‫אמרתי לך כמה מסוכן זה יהיה, כן? הזהרתי אותך.‬
‫אבל המשכת לדחוק בי.‬
‫לא עכשיו!‬
‫טוב, את צודקת.‬
‫גרטה, פשוט... מעכשיו לפי הכללים. בלי יוצאים מן הכלל. אני מבטיחה.‬
‫על מה את מדברת? נותרו לנו שבועיים.‬
‫את מתכוונת לבוא איתי לקליפורניה? תעשי את זה? כמו שאמרת.‬
‫את אומרת לי שתעזבי את בעלך‬
‫ואת החיים הנוחים שלך בשביל זה?‬
‫בשבילי?‬
‫אלוהים, זו הייתה טעות.‬
‫את מסכנת הכול בשביל משהו שאפילו לא היה אמיתי.‬
‫קרסון?‬
‫את לא מתכוונת לזה.‬
‫זה מראש היה סתם קטע, קרסון.‬
‫מצטערת להפריע, אבל קרסון...‬
‫אני לא מאמינה שאני זוכה לספר לך, אבל בעלך נמצא כאן.‬
‫צ'רלי.‬
‫קוראים לו צ'רלי, נכון?‬
‫- תודה. - תענוג סוף סוף להכיר.‬
‫האמת היא שאני אסיר תודה להיות בבית, כן.‬
‫כמה טוב להיות בבית.‬
‫אלוהים, צ'רלי.‬
‫אלוהים, אלוהים.‬
‫- אלוהים. - היי.‬
‫- אלוהים, את ממש מזור לנפש. - לא, אתה.‬
‫לפחות מישהי פה תקבל "טיפול".‬
‫יפהפה, אבל ג'ו הייתה רוצה לראות את זה.‬
‫זה לא...‬
‫היי, מצב הרוח כאן די מוזר. זה תמיד ככה?‬
‫כולן עצבניות כי אנחנו באליפות.‬
‫- רגע, מה? - כן.‬
‫- האליפות! בנות, זה מדהים! - תודה לך.‬
‫כן.‬
‫תקשיב. אתה חושב שאנחנו יכולים לצאת מכאן?‬
‫כן, יש לי חדר בבית מלון במרכז העיר. אבל בחייך, אני רוצה לראות איפה את גרה.‬
‫אני רק רוצה לראות אותך.‬
‫בסדר. כן. בואי נלך.‬
‫- אביא את הדברים שלי. - כן.‬
‫לאט...‬
‫לאט! לאט!‬
‫לאט!‬
‫די להיות ילדה קטנה!‬
‫אני לא ילדה קטנה.‬
‫מלאו לי 17 בחודש שעבר.‬
‫ידעת את זה?‬
‫אבל המקום הזה גורם לי להרגיש זקנה ובודדה.‬
‫אבל כשפגשתי אותך, חשבתי שהתפילות שלי נענו.‬
‫רק לגבי זה אני מרגישה טיפשה.‬
‫לא המבטא שלי. לא האנגלית שלי. כלום.‬
‫אלא רק זה שחשבתי שאת ברכה.‬
‫- מה את עושה? - תיזהרי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אין מזל.‬
‫אין מזל? מה זאת אומרת?‬
‫אין שום רזרבי? בוו תצא מדעתה!‬
‫אני יכולה לתקן את זה. אצטרך כמה דברים.‬
‫אני חושבת שיש תחנת דלק כקילומטר צפונה.‬
‫תנסו לא להרוג זו את זו עד שאחזור.‬
‫- די נחמד. - כן.‬
‫אדוני, תוכל להזמין לנו גם ארוחת בוקר למטה?‬
‫שיבולת שועל, ולגברת, ביצים עם טוסט. מקושקשת.‬
‫עין הפוכה קלות.‬
‫סליחה. עין הפוכה. תודה.‬
‫- היי. - היי.‬
‫איפה הטבעת שלך?‬
‫אני לא עונדת אותה כי אני משחקת. אני לא רוצה לאבד אותה.‬
‫נכון. כמובן.‬
‫אשתי, שחקנית הבייסבול המקצועית.‬
‫כן.‬
‫זה מדהים.‬
‫השיער שלך.‬
‫אני לא זוכר שהוא אי פעם היה כל כך קצר.‬
‫כן, אני רק מנסה משהו. הוא יגדל בחזרה.‬
‫לא, אני אוהב את זה. לא, כלומר, זה...‬
‫זה שונה, אבל... נראה טוב.‬
‫כן? תודה.‬
‫- את מרגישה בסדר? - כן, כמובן.‬
‫אלוהים. אני כל כך מצטער. אני...‬
‫לא הייתי צריך להפתיע אותך, ניסיתי להיות רומנטי,‬
‫וחשבתי שאם אפתיע אותך בבית, עם הפרחים ו...‬
‫- שלום. - שלום.‬
‫בסדר. זה מהיר.‬
‫- כן, זה מהיר. - את בסדר?‬
‫הינה, תיתני לי...‬
‫אלוהים! צ'רלי.‬
‫- לא. זה בסדר. - אני כל כך מצטערת.‬
‫- זה בסדר. כן. - אתה בסדר?‬
‫כאילו, חשבתי שבבית אהיה יותר בטוח.‬
‫אבל, כן, זה בסדר.‬
‫- אני הולכת להביא לך מגבת. - קרסון.‬
‫אפשר לקבל את החתימה שלך?‬
‫כל דבר עבור אוהדת.‬
‫את יכולה גם לרשום את מספר הטלפון שבו את הכי זמינה.‬
‫את רקדנית טובה.‬
‫אני אמורה להשיב במחמאה?‬
‫אני לא רקדנית טובה?‬
‫זה בסדר. יש לך פנים חמודות.‬
‫חמודה... כן, חמודה, כן.‬
‫לא ידעתי ששיחקת.‬
‫את מביטה באלופת הרד רייט אולסטארס.‬
‫זה אומר שאני מגישה.‬
‫אני יודעת מה זה.‬
‫היי.‬
‫קלאנס, זאת אסתר. היא מגישה.‬
‫מקס גם... הייתה. גם מקס פעם היית מגישה.‬
‫לא כולן בנויות לזה.‬
‫- סליחה? - מקס בהחלט בנויה לזה.‬
‫היא המגישה הכי טובה שאי פעם תראי.‬
‫היא לוקחת את כולכם בהליכה. סליחה, את בטח מעולה,‬
‫- אבל היא מדהימה. - ככה את חושבת?‬
‫למעשה, אם רד בא לבחון שחקניות, כדאי שהיא תיגש.‬
‫אצלנו הכול מלא.‬
‫בסדר. מצטערת.‬
‫אל תצטערי, קלאנס.‬
‫מגישות אמיתיות נותנות לזרוע שלהן לדבר.‬
‫הן לא צריכות חברה קטנה שתהלל אותן.‬
‫- סליחה, מה בדיוק אמרת...? - לא, אני מסתדרת.‬
‫את בצרות עכשיו.‬
‫זה היה מספיק חזק?‬
‫ממש חמוד.‬
‫אבל אם תסלחו לי, אני צריכה ללכת לשחק עם הקבוצה שלי.‬
‫אז, נתראה, מקס.‬
‫אבל תמשיכי לרקוד.‬
‫טוב, היא כלבה.‬
‫הלו? קבלה?‬
‫כן, אשתי בשירותים במשך די הרבה זמן.‬
‫האם תואיל בטובך לשלוח לנו אספקה של אטמים לאף,‬
‫ונאמר, עשרה עד 20 גלילים של נייר טואלט?‬
‫עם כמה שיותר שכבות, בבקשה. כן. ותשלח רק את העובדים הכי חזקים שלך.‬
‫הינה היא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אנחנו יכולים להתחיל מחדש?‬
‫נעמיד פנים שאנחנו בבית והכול חזר לקדמותו.‬
‫בואי הנה.‬
‫גברת רייני. כיתה ג'.‬
‫- גברת רייני. - רייני!‬
‫- כיתה ג', העיטוש. - לא יודעת על מה אתה מדבר.‬
‫- נו באמת, את כן יודעת. - אתה מתכוון לעיטוש הזה?‬
‫כן.‬
‫- מה? - כולי מרוחה.‬
‫תעשי את זה איתי.‬
‫זה לא היה...‬
‫היי, תגידי לי.‬
‫איך זה לשחק מול כל האנשים האלה?‬
‫בכנות, חשבתי שאשנא את זה.‬
‫- אבל... - אבל?‬
‫אין על זה.‬
‫אני מתה על זה.‬
‫את הגיבורה שלי, את יודעת את זה?‬
‫לא.‬
‫כל כך טוב לראות אותך.‬
‫לבשתי את אותם הבגדים מאז דבלין,‬
‫ואני חולם על מקלחת רגילה כבר...‬
‫שנה.‬
‫שמתי לב.‬
‫- בית השחי הזה מסריח בטירוף. - נכון.‬
‫- כן, יותר מדי. - הוא רקוב.‬
‫אני ממש שקועה בתוכו.‬
‫את רוצה משהו טוב יותר?‬
‫תעברי לזה.‬
‫- קדימה. תבדקי. - תן לראות. תן לגשת.‬
‫כן, זה רע! זה יותר גרוע מזה.‬
‫בסדר, אני הולך. אנחנו הולכים לתקן את זה. קדימה.‬
‫אלוהים אדירים! במה מאכילים אתכן הבנות?‬
‫אלוהים, רוזוולט יודע על הפצצות שהטלת כאן?‬
‫הוא יודע, אני חושבת.‬
‫דה בלמור טוראי ראשון צ'רלי שו‬
‫הינה,‬
‫מצאתי את זה בין הכריות.‬
‫אני בטוחה שהם בסדר.‬
‫בסדר, טוב... גם אם את לא מאמינה לי,‬
‫אני באמת מרגישה רע שהיית צריכה להתבגר כל כך מהר.‬
‫אני מכירה את ההרגשה.‬
‫ילדתי בת.‬
‫כשהייתי בגילך.‬
‫הייתי צעירה מדי.‬
‫לא היה לי בן זוג.‬
‫ההורים שלי חשבו שאם אגדל אותה, אדפוק אותה, אז...‬
‫אז הם לקחו אותה.‬
‫טוב, האמת שנתתי להם.‬
‫כי ידעתי שרק עם החופש הזה, סוף סוף אוכל לברוח.‬
‫לברוח מהכול.‬
‫מאז לא ראיתי אותה.‬
‫יש לכן אותן העיניים.‬
‫בגלל זה לפעמים,‬
‫כשאני מסתכלת עלייך...‬
‫אין לך מושג איך זה גורם לי להרגיש.‬
‫זה כמו לראות אותה ובמקביל לא להיות מסוגלת לראות אותה.‬
‫קר לך?‬
‫בואי נראה, אולי יש שמיכה כאן מאחור.‬
‫היי.‬
‫אמרת שאין רזרבי.‬
‫לא. אמרתי שאני צריכה להביא משהו כדי לתקן את זה. זה מה שעשיתי.‬
‫בסדר.‬
‫מה את חושבת על שחור?‬
‫כאילו, להיות שחורה?‬
‫לא. כמו, שחור ולבן מול צבעוני.‬
‫כאילו, זה טוב יותר, נכון? זה מתוחכם. זה מינימליסטי.‬
‫את יודעת מה? זה לא משנה.‬
‫החארות הקטנים פשוט השפיעו עליי.‬
‫אני יכולה לשאול אותך משהו? נוראי?‬
‫זה כואב לראות אותה משחקת?‬
‫למען האמת?‬
‫הכי בעולם.‬
‫טוב, אני יודעת שאמרת שסיימת עם בייסבול, ו...‬
‫עם כמה שאני בסדר עם זה שתתחתני עם גארי ושתעברו לגור לידי וליד גאי‬
‫ושהילדים שלנו יתחתנו,‬
‫אם אתן לך לחיות בתחושה שמשהו חסר,‬
‫לעולם לא אסלח לעצמי.‬
‫אני חייבת לספר לך משהו.‬
‫אלוהים. את חולה? זה רע? את הולכת למות?‬
‫- כמה זמן? - מה? לא, אני לא גוססת.‬
‫בסדר. כי היה לך מעין מבט כזה בעיניים שלך.‬
‫אלוהים. מצטערת.‬
‫- אל תעשי את זה. - לא, לא.‬
‫אני...‬
‫בסדר.‬
‫אמש...‬
‫הייתי בבית של... דוד ברטי.‬
‫הוא לא יצור.‬
‫אני...‬
‫אני אגיע לשם עוד.‬
‫רק רציתי שתדעי את זה.‬
‫בסדר.‬
‫ואני לא מתחתנת עם גארי.‬
‫או מישהו אחר, אני חושבת. אני לא יודעת איך החיים שלי הולכים להיראות,‬
‫אבל אני לא רוצה שתדאגי לי.‬
‫כי אני אהיה בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫אני תמיד אדאג לך.‬
‫כי את שלי.‬
‫האם זה פגע בנו? כן, בהחלט.‬
‫נפסיד את האליפות.‬
‫את מוכנה להפסיק, שירלי?‬
‫צריך את ג'ו.‬
‫ברור שצריך את ג'ו. היא החובטת הכי טובה. איך ננצח בלעדיה?‬
‫לא. אנחנו צריכות את ג'ו כי היא חברה שלנו.‬
‫אז מה אם היא לסבית?‬
‫אולי היא ראתה לי את השדיים.‬
‫כולן בקבוצה כבר ראו את השדיים שלך.‬
‫הן ראו גם את שלי כי הם נהדרים.‬
‫את צריכה ללמוד לקבל אנשים כפי שהם, בסדר?‬
‫כמו שהבכור שלי אומר...‬
‫הבכור שלך? ילד?‬
‫כלומר, ילד? זה...‬
‫את אימא? יש לך...‬
‫יש לך ילד?‬
‫למה חשבת שאני עושה חיים משוגעים?‬
‫זה הזמן היחיד שלי לעצמי.‬
‫ולמי, לעזאזל, את חושבת שאני סורגת את זה?‬
‫- אלוהים. - בחיי.‬
‫מה את? מי אתן בכלל?‬
‫אני לא יכולה לסמוך עלייך.‬
‫אני לא יכולה לסמוך על ג'ו. וגם לא על גרטה!‬
‫בטח גם היא לסבית, זה תמיד מגיע בזוגות.‬
‫אשאל אותה, כי אני לא בטוחה פה, מעולם לא הייתי.‬
‫לקחו מפה הכול.‬
‫רד רייט האגדי והאולסטארס שלו חזרו לעיר.‬
‫בחמש השנים האחרונות, הסקרוז הצליחו להישאר בלתי מנוצחים.‬
‫כרגיל, אסביר לכם מהלך אחר מהלך.‬
‫תוכלו לבקר אותי מ-9:00 עד 17:00 בחנות של הארי.‬
‫איך זה נקרא שוב? כדור בלתי נראה?‬
‫כדור צללים. זה ככה גם בליגת השחורים.‬
‫זה די מגניב.‬
‫זה יהיה מגניב יותר אם ייתנו להם לשחק בלי כל הטריקים האלה.‬
‫והנה הוא בא, הענק האדום. "המכסח מהמגרש".‬
‫הבה נקבל אותו בסבר פנים יפות שיאה לרוקפורד, האחד והיחיד, רד רייט!‬
‫וגם את יפהפיית המגרש, המגישה האגדית, אסתר וורנר!‬
‫רבותיי, אתם תחליטו מה יותר מרגש, קימוריה או קימורי הזריקה שלה.‬
‫- אלוהים! - מה?‬
‫הארי הדביל.‬
‫היא תזרוק ראשונה?‬
‫תשמרי את המקום.‬
‫את לא יכולה לשבת שם.‬
‫איך הוא הציג אותך.‬
‫את נהנית לצפות משם למעלה ביציעים?‬
‫אם לא אכפת לך, אני מתחממת לפני המשחק.‬
‫אני מצטערת, על קודם.‬
‫הלוואי שהייתי איפה שאת נמצאת. לעזאזל, ניסיתי להגיע לזה.‬
‫אז נתתי לעצמי לקנא.‬
‫זאת אשמתי.‬
‫בכל מקרה, אני יודעת שאת צריכה להתכונן,‬
‫ולא יודעת אם זה ישנה משהו,‬
‫אבל מספר שלוש שם אוהב זריקות נמוכות ומספר 17,‬
‫הוא הולך להתפרץ בכל פעם שמישהו על הבסיס השני. והמגיש,‬
‫המגיש הוא בחור די הגון,‬
‫והוא לא מסוגל לחבוט בכדור בזווית, לא שמעת את זה ממני.‬
‫שמעתי את זה ממך.‬
‫נהגת לשחק עם הדפוקים האלה?‬
‫לא. מעולם לא הייתי בקבוצה.‬
‫מעולם לא הייתה הזדמנות.‬
‫לפחות לא אחת אמיתית.‬
‫אבל...‬
‫הנה המספר שלי למקרה שאי פעם תגיעי לפה שוב.‬
‫שיהיה לך משחק טוב, אס.‬
‫אמרת לי שמעולם לא קיבלת את המכתב שלי.‬
‫אתה שיקרת. למה שתעשה את זה?‬
‫"צ'רלי היקר, אני אוהבת אותך,‬
‫"אבל האמת היא שאני לא זוכרת את הפעם האחרונה שהייתי ממש מאושרת.‬
‫"לא יודעת למה, אבל אני חושבת שמשהו לא בסדר איתי."‬
‫כן, ידעתי את זה.‬
‫אז אתה פשוט ידעת שאני אומללה ואתה בסדר עם זה?‬
‫נהגתי להתעורר בכל לילה במחשבה שאת תברחי.‬
‫ומה שזה לא היה שגרם לאימא שלך לעזוב, גם לך יש את זה.‬
‫כבר אין לי דעה כזאת שלילית לגביה. לפחות היא לא העמידה פנים.‬
‫מה זה אמור להביע, לעזאזל?‬
‫אכפת לך? האם אי פעם היה אכפת לך?‬
‫- לך אכפת? - כן, מובן שאכפת לי.‬
‫איפה לעזאזל את חושבת שהייתי, קרסון?‬
‫הם זרקו אותי לבית חולים.‬
‫לעזאזל.‬
‫צ'רלי, אני...‬
‫תסמונת דה קוסטה.‬
‫אני פשוט...‬
‫הדברים שראיתי...‬
‫פשוט לא הייתי...‬
‫מסוגל להתרחק מזה כמו שאר הבחורים.‬
‫הפסקתי לישון. אבל כאשר נעשיתי בודד,‬
‫ניסיתי לגרום לך לצחוק...‬
‫בראש שלי, את יודעת, כי...‬
‫את החברה הכי טובה שלי, קרסון,‬
‫מאז שהייתי בן שש.‬
‫ואתה שלי.‬
‫צ'רלי, גם אתה שלי.‬
‫תהיתי איפה היית מדי יום ביומו.‬
‫אכפת לי מהאושר שלך.‬
‫ואני לא רוצה שתרגישי ככה...‬
‫לא שוב.‬
‫גם אני לא רוצה שאתה תרגיש כך.‬
‫אז מה אתה רוצה? באמת?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני לא יודעת. תתחיל בקטן. כל דבר, משהו.‬
‫אני רוצה...‬
‫להזיז את המיטה שלנו.‬
‫כן, אל הקיר הדרומי, את יודעת, זה עם החלון.‬
‫זה נשמע נחמד.‬
‫תורך.‬
‫אני רוצה...‬
‫להמשיך לשחק בייסבול.‬
‫כשיתחדשו משחקי הליגה, אני רוצה לחזור.‬
‫מה לגבי ילדים?‬
‫אם אני משחקת, נצטרך לחכות.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר?‬
‫את שחקנית בייסבול.‬
‫את צריכה לשחק בייסבול.‬
‫אני אענה.‬
‫הלו?‬
‫בסדר.‬
‫כן. רגע.‬
‫זו מייבל.‬
‫היי, מייבל. לאט... רגע, לאט.‬
‫רגע, מה?‬
‫האולסטארס עולים למגרש.‬
‫התחלה חזקה לסינדרלה.‬
‫קדימה, גארי!‬
‫- קדימה, גארי! קדימה, גארי! - בסדר.‬
‫כשהזרוע שלך תתעייף, אקח אותך אליי הביתה, מותק שלי.‬
‫את בסדר?‬
‫האולסטארס מובילים בנקודה בשעה שהכוכבת הקטנה של רד רייט‬
‫מראה לבחורים האלה מה זה.‬
‫נראה שהגיע הזמן להפסקה נוספת.‬
‫תני לו לחבוט. טוב?‬
‫- מה זה היה? - זה בסדר.‬
‫עוד בסיס עבור הסקרוז.‬
‫הם עשו את זה גם בשנה שעברה.‬
‫שמעתי שהמפעל נותן להם נתח מההכנסות כדי שיפסידו בכוונה.‬
‫אלא מה.‬
‫- כמו דורותי המזדיינת. - אני לא יכולה לצפות בזה.‬
‫- היא בסדר? - אני חושבת שהיא נפצעה.‬
‫נראה שלמגישה שלנו כואב משהו.‬
‫אסור לוותר. אסור להפסיק את המשחק.‬
‫- יש להם רק תשעה שחקנים. - אז?‬
‫אז זה יהיה הפסד טכני.‬
‫- נראה שהיא מצביעה על המושבים. - מה קורה?‬
‫- מי זה? - היא מצביעה עליי?‬
‫- היא לא מצביעה עליי. - שם.‬
‫נאמר לי שזו מקסין צ'פמן.‬
‫- לא, קלאנס. - פשוט תקומי על הרגליים.‬
‫אפילו אני לא מבין מה קורה פה.‬
‫זה בסדר. טוב, קדימה. את תצליחי, טוב?‬
‫את סופר מקסימה, מלכת רוקפורדיה, ואת במסע צלב לעבר הניצחון.‬
‫טוב, כן. אני יכולה להביס את נבל הגפנים.‬
‫רגע, איך את יודעת עליו?‬
‫- הצצתי לתוך פנקס הרישומים שלך. - אהבת את זה?‬
‫זה היה מדהים.‬
‫- ומוזר. את כל כך מוזרה. - טוב, אז יש לך הערות. זה בסדר.‬
‫- אבל זה היה נהדר. - את נהדרת, סופר מקסימה.‬
‫עכשיו, לכי על זה. קדימה!‬
‫קדימה, סופר מקסימה. זאת החברה שלי.‬
‫אנו אמורים לספק פה מופע רציני. את בטוחה שהיא יודעת לשחק?‬
‫אני בטוחה. תנסה אותה.‬
‫היי, בובה.‬
‫ראית את זה?‬
‫- היא מכירה את הנוהל? - אני אוודא שכן.‬
‫תעשי עבודה טובה, תקבלי עוד חמישה דולרים על זה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫חוקי הקבוצה הם "לתת לו לחבוט".‬
‫אבל כמו שאמרת, מעולם לא היית בקבוצה.‬
‫תנסי, מקס.‬
‫מקסין עולה למגרש.‬
‫נראה שהם מחליפים נשים.‬
‫מספיק כבר, הארי.‬
‫תלעסי את האוכל שלך, מקסין.‬
‫לא היינו רוצים שתיחנקי שוב, נכון?‬
‫שתוק. בוא פשוט נשחק.‬
‫היי, גברת. המטבח בכיוון הזה.‬
‫הפעם את מוכנה?‬
‫פסול.‬
‫- פסילה! - כן.‬
‫פסילה שלישית. אתה פסול.‬
‫האולסטארס הפסידו חמש פעמים ברצף.‬
‫זו ההזדמנות שלהם להתחיל ברצף ניצחונות חדש?‬
‫אמרת שאתה רוצה מופע רציני.‬
‫פסול!‬
‫פסול.‬
‫אתה פסול.‬
‫הכול מסתכם בזה.‬
‫שניים פסולים ועוד שתי פסילות לבליק.‬
‫לצ'פמן יש סיכוי לסיים משחק ולהעניק לאולסטארס ניצחון‬
‫בפעם הראשונה זה חמש שנים.‬
‫היא עשתה את זה.‬
‫מקסין צ'פמן בזריקה כמעט מושלמת בסוף המשחק,‬
‫ומובילה את האולסטראס לניצחון.‬
‫הלאה להרפתקה הבאה שלך?‬
‫ואת לשלך, עם צ'רלי.‬
‫עדיין לא.‬
‫עדיין יש לי אליפות לנצח.‬
‫- וכך גם לך. - לא.‬
‫אתן תהיו בסדר. אתן לא צריכות אותי.‬
‫אנחנו כן צריכות אותך.‬
‫תקשיבי, אני יודעת‬
‫שאולי את חושבת שמה שהיה לנו לא אמיתי.‬
‫אבל הפיצ'ס אמיתיות והפכנו אותן לכאלה.‬
‫וגרטה, את אחת מהפיצ'ס.‬
‫שירלי ומייבל ולופה ואני וכולן, אנחנו סומכות עלייך.‬
‫אז אל תסמכו.‬
‫עדיף לכן בלעדיי. כמו שאמרתי במכתב שלי...‬
‫- רגע, איזה מכתב? - אני לא מועילה...‬
‫לאף אחד.‬
‫כן, את כן, גרטה.‬
‫את מועילה לג'ס.‬
‫הצלת אותה בשיעור הנימוסים.‬
‫גם את.‬
‫מעולם לא הייתי עושה את זה אם לא הייתי איתך.‬
‫הוכחת לנו שאפשר להתעמת עם דאב.‬
‫כמעט איבדת את המקום שלך בקבוצה.‬
‫דחפת אותי להיות מאמנת, גרטה.‬
‫אני רק אמרתי לך ללכת על מה שאת רוצה.‬
‫אף אחד מעולם לא אמר לי את זה בעבר.‬
‫שבוע אחד. זה כל מה שאני מבקשת.‬
‫את לפחות יכולה להעמיד פנים שכואב לך?‬
‫בזכותי קונים כרטיסים. רד לא יפטר אותי.‬
‫את בטוחה?‬
‫לא. רואה את הבחור הגבוה שהוא מדבר איתו?‬
‫הוא כתב של "הדיפנדר".‬
‫יש דבר אחד שהזקן אוהב כמעט כמו כסף, וזה תשומת לב.‬
‫את יודעת שהוא לקח את הקרדיט על מה שעשינו.‬
‫- אבל הוא היה משהו בזמנו. - נכון מאוד.‬
‫הוא היה ככה קרוב לחתימה עם הפיליס.‬
‫- הוא אפילו נבחן בשייב פארק. - מה קרה?‬
‫מה שתמיד קורה.‬
‫ברגע האחרון, הנציב איים לפזר את כל הקבוצה אם יחתימו אותו.‬
‫הם לא ייתנו לאדם שחור להגיע לזה.‬
‫מישהו חייב להגיע לזה.‬
‫לא יהיה מדהים אם אנחנו?‬
‫את משוגעת.‬
‫חשבתי ככה. עכשיו ברור לי שזה רשמי.‬
‫למה עשית את זה בשבילי היום?‬
‫כל חיי נלחמתי בשביל שאריות.‬
‫כשראיתי אותך מגישה חשבתי,‬
‫"לעזאזל, הבחורה הזאת יכולה לקחת את כל זה ממני."‬
‫ואז הבנתי, זאת לא את שלוקחת.‬
‫ובכל זאת, זה בטח היה קשה.‬
‫תודה לך.‬
‫על לא דבר.‬
‫אז, את עדיין רוצה את החתימה?‬
‫בטח. יום אחד אולי תהיי מפורסמת.‬
‫אני אוהבת את איך שזה נשמע.‬
‫אבל אין לי עט.‬
‫אין לי כדור.‬
‫איפה הבחורה הזאת?‬
‫- הינה את. - המאמן.‬
‫חיפשתי אותך.‬
‫- בדיוק עמדתי לשים קרח על היד. - לא אותך, אותך.‬
‫עלית לי ביוקר היום.‬
‫הייתי חייבת לנצל את ההזדמנות שלי, מצטערת.‬
‫לא, את לא.‬
‫בפעם האחרונה שראיתי זרוע כזאת, הסתכלתי במראה.‬
‫תגידי, יש לך חבר קטן שעלול להתגעגע אלייך?‬
‫אדוני?‬
‫אנחנו יוצאים מערבה לכמה חודשים, אולי יותר.‬
‫תרצי להצטרף אלינו?‬
‫מבחינתי, את חייבת לי על הנתח שהפסדתי היום.‬
‫תפצי במכירות כרטיסים.‬
‫להצטרף אליכם בתור מה?‬
‫בתור מגישה. את מטומטמת?‬
‫- לא, לא אתפוס את המקום שלה. - אף אחד לא מבקש ממך.‬
‫אמכור את שתיכן ככפל מבצעים.‬
‫אקרא לכן, "היפהפיות של רד" או "אחיות לסטרייק".‬
‫אני כבר יכול להריח את הכסף.‬
‫אל תחשבי יותר מדי.‬
‫אה, מצטערת. כן, כן. אני רוצה... קח אותי עכשיו.‬
‫"קח אותי עכשיו".‬
‫אלוהים!‬
‫כל החבורה כאן. טוב, כמעט.‬
‫שמענו על ג'ו.‬
‫כן.‬
‫אז...‬
‫למה שלא תתקרבו? קדימה.‬
‫קדימה, גבירותיי. כולן להצטופף, בבקשה.‬
‫איפה שירלי?‬
‫היא כבר הלכה לישון.‬
‫היא קצת חשה בבטנה, וגם בראשה, למען האמת.‬
‫בסדר.‬
‫אז הרבה קרה היום.‬
‫הרבה.‬
‫כל כך הרבה דברים.‬
‫כמעט קשה להאמין אם חושבים על זה.‬
‫- היום הזה הרגיש כמו שנה. - כן.‬
‫אבל מחר נקום, נהיה נחושות,‬
‫ונתמקד.‬
‫כי אנחנו עדיין באליפות, פיצ'ס. בסדר?‬
‫ואנחנו הולכות לנצח.‬
‫בואו נפרום את הסוקס האלה.‬
‫נתפוס אותן!‬
‫נרמוס אותן. קדימה!‬
‫- קדימה. - בסדר.‬
‫ב-7:00 במטבח, ארוחת בוקר. ב-8:00 על המגרש.‬
‫בואו ננוח קצת.‬
‫תודה, המאמנת.‬
‫- ברוכה השבה. - תודה.‬
‫צ'רלי, שוב, סליחה, אני יודעת שזה הלילה הראשון אחרי שחזרת.‬
‫- אבל עם כל מה שקורה כאן... - היי. זה בסדר.‬
‫יש לנו כל הזמן שבעולם.‬
‫נכון.‬
‫לילה טוב, קר. אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫בסדר.‬
‫שירלי, את מרגישה טוב?‬
‫אני יודעת עלייך.‬
‫תרגום כתוביות: צח בן יוסף‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬