A Rockfordské Broskvičky prohrávají jedna nula.
Vím o vás.
Myslíš, že jsme ve skutečnosti nic neměly.
Nejde to, Carson. Ty to víš.
Ať tvou matku přinutilo odejít cokoliv, máš to taky.
Broskvičky nemůžou najít svůj rytmus.
-Paní Shawová? -Promiňte.
Ano.
Uděláme krátké týmové setkání, až si každá vyzvedne své věci?
Potřebujeme trochu zvednout náladu.
-Jo, to zní skvěle. -Dobře.
-Ahoj. -Ahoj.
-Všechno v pořádku? -Jo, samozřejmě.
Carson. Máš zamračené oči.
Co se děje? Všechno bude v pořádku.
Charlie. Prohrály jsme první dva zápasy.
Pokud ztratíme další, tak vypadneme.
Mám pocit, že musím znát odpověď,
ale neznám. Nevím, co jim mám říct.
Mám prázdnou hlavu.
Ať to dopadne jakkoliv, budeš o tom jednou vyprávět našim dětem.
Vím, že je to třetí zápas, ale pořád máte šanci.
A jste ve finále. Kolik lidí to může říct?
Jo.
Když se nad tím zamyslíš, už jste vyhrály.
-Asi jo. -Hej.
Užívej si to.
Co to je? To je ten úsměv, co miluju.
Pojď.
Zítra je volno. Trénink bude v 10 a uvidíme se tam.
Nezměníme pro příští zápas něco?
Jo, dostáváme na frak.
Potřebujeme Jo. Její ruku.
-Jo. -Potřebujeme její pálku.
Potřebujeme její zápal.
Ano. Kéž bychom to měly.
Ale nejde to.
Poslyšte. Čeká nás třetí zápas
a i když prohráváme o dva body,
pořád jsme na šampionátu.
To je velká věc.
Urazily jsme obrovský kus cesty.
V mnoha ohledech
jsme už vyhrály.
Tak si odpočiňte a uvidíme se zítra.
Tak jo.
Trenérko, řekl bych, že to máte v sobě.
-Díky. -Jsem na tebe pyšný.
-Ahoj. -Ahoj.
Můžu s tebou mluvit?
Jo. Odveďte si ji. Sejdeme se nahoře.
Hned přijdu.
-Co? -Kde sakra jsi?
Na nádraží jsi mi řekla, že mě potřebuješ, abychom vyhrály.
A teď se chováš, jako by ses už smířila s prohrou.
-S ničím jsem se nesmířila. -Ale ano.
Nesmířila. Co bychom podle tebe měly dělat? Já se snažím.
Vidím, že se snažíš.
Máš pro nás další perly Charlieho moudrosti?
Nebo s námi příště bude sedět v šatně?
-Myslím, že má pravdu. -Ne, nemyslíš.
Kde je skutečná Shawová? Zase se schováváš.
Celou dobu jsi věděla, že mám muže. To ty...
Tady nejde o nás.
Nevzdala jsem se Kalifornie ani Jo...
Nepodstoupila jsem to jen proto, abych se vzdala bez boje.
Vymysli, jak se vyšvihneme.
-Ahoj. -Ahoj.
Je to tady hezčí, než se zdá.
Možná bychom se měli nastěhovat sem. Sehnat Shirley novou spolubydlící.
Jo.
Jsi v pořádku? Nemáš hlad? Mám ti donést něco k jídlu?
Vzpomínáš, jak jsme se bavili o tom, že k sobě chceme být víc upřímní?
O tom, co chceme a potřebujeme.
-Jistě. -Bezva.
Já potřebuji,
abys odešel.
Cože?
Charlie, musím dokončit, co jsem začala, jako trenérka s týmem.
Musím se soustředit, abych slyšela sama sebe,
a s tebou mi to nejde.
Proč? Co jsem udělal?
Nic. Nic jsi nepokazil.
Jenom jsi tady.
A já tě cítím, když bych měla cítit sebe.
Dává to smysl?
Dobře.
Byl jsem tady rád, podporoval tě.
Já vím.
Ale jasně. Můžu...
Můžu bydlet v hotelu.
-Bezva. -Super.
Ne, to ne...
Potřebuju, abys jel domů.
Promiň, musíš odjet do Idaha.
-Nebyl bych ani na zápase... -Já vím.
Cítila bych tě v hotelu a nebyla bych sama sebou.
Začínám mít vážně pocit, že ti na tomhle týmu záleží víc než na mně.
Miluju tě.
Ale...
Tenhle týden ano.
Musí to tak být.
Vezmi si to.
Většina mé výplaty za sezónu.
Nemohla jsem si založit účet, protože jsi byl pryč.
Ty mě vážně vůbec nepotřebuješ, viď?
Ale ano.
Uvidíme se za týden.
Až vyhrajete šampionát.
Děkuji ti.
Velké vítězství
Jak jste na tom s domácími pracemi?
Upřímně, uklízení mě uklidňuje.
Já vás zastavím.
Tohle nepůjde.
Nebudeme mít oslavu, kdykoliv vezmete do ruky koště.
-Clance, přestaň! -Co je?
Nemůžu si každý den připadat tak stará.
Kolik vám je? Patnáct?
Podívej na tu nevinnost v očích. Tu bych zničila za týden.
Tohle by mohlo vyjít.
Jo. Kdy se můžete nastěhovat?
Ne.
Zachraňuju ti manželství.
Pardon. Jste fešák, ale musíte jít.
Tak co myslíš?
Hrozně ráda vařím.
A jsem potichu a čtu si a sleduju padající listí.
-Bylo by to fajn. -Tady máš ode mě dárek.
-Děkuju ti, Cheryl. -Já děkuju.
-Díky, Cheryl. -Já děkuju.
-Děkuju ti, Cheryl. -Já děkuju tobě, Clance.
Cheryl, dáme ti vědět, ano?
Díky, Cheryl.
Tak jo.
Ani náhodou. Je mnou posedlá.
Co to je? Co mi to dala? Udělala mi utěrky?
-Je na nich tvoje jméno. -To je divné. Kdo tohle dělá?
Clance, potřebuješ spolubydlící.
Za dva dny odjedu. Potřebuješ, aby ti někdo pomohl.
A já potřebuju, aby tady na tebe někdo dohlížel.
-Možná to je nová Max. -To není vtipné.
Nazdar, babky.
Cecile, říkala jsem ti, že sem nemůžeš takhle vtrhnout.
Max, podepíšeš mi to?
-Co? -Co to je?
-Bože můj. -Co je?
SCREWS PŘEVEZLA MÍSTNÍ DÍVKA
-Cože? -Jsi v Defenderu.
-Jsi v Defenderu! -Bože můj!
-Jsi v novinách! -Jsem v novinách!
Maxine, viděl jsem tě v novinách!
Jasně, zapomněla jsem.
Může vám podepsat výtisk.
Nejlepší kámoška v novinách.
O nic nejde.
-Je to jen fotka. A pár řádků. -Velká fotka.
Podívej se na tu fotku!
Těším se, jak se bude tvářit tvoje máma,
až zjistí, že jedeš na turné.
Ty znáš její mámu?
Hej, dobrá směna tuhle. Šlo ti to.
-Myslíte ohromující. -Ohromné.
Velká událost.
Je o tom článek v Defenderu.
Co je Defender?
-Necháte nás tu chvíli? -Jasně.
-Seženu vám výtisk. -Přečtěte si to.
Dokázala jsi to.
A možná máš pravdu. Možná bychom tě mohli potřebovat.
Nechtěla bys nám nadhazovat na tréninku?
Pro začátek. A pak se uvidí.
Děkuju za tu nabídku.
„Ale dostala jsem lepší.“ Věřila bys, že jsem to řekla?
Kéž bych viděla, jak se tvářil, když jsi ho odmítla.
Jasně, že mě teď chtějí, když jsem jim vyprášila kožich.
Je to skvělý pocit, že už je nepotřebuju.
Počkej, něco jsem zapomněla.
-Donesla jsem oslavu. -No páni, pivečko.
Pivečko.
Občas jo.
Nemůžu uvěřit, že pojedu na turné s vlastním týmem
a s holkou, na kterou musím pořád myslet.
Je to neuvěřitelné, Max.
Netušila jsem, že se takhle dá žít.
Nevím, jestli to vážně jde.
Zase nosíš prstýnek.
Jo.
Někdy si přeju, abych nevěděla, jaké to s ní bylo.
Chápeš?
Pak by ten konec tolik nebolel.
Já už na konec nemyslím.
Raději se budu pět minut cítit jako teď,
než celý život jako předtím.
Máš pravdu. Já taky.
-Já vím, že jo. -Ty o mně snad víš všechno?
Docela dost. Na začátku jsi skoro nezavřela pusu.
-Znám tvůj životní příběh. -Dobře.
Když jsem nervózní, tak se snažím vyplnit prostor.
Už nejsi nervózní?
Nejsem.
Slyším sama sebe.
Tak na těch pět minut.
-Tak na pět. -Na pět!
Myslíš, že už se nikdy neuvidíme?
Nevím.
Pojď si dát chytanou, kdybychom se už neviděly.
Počkej, je to „zahrát“.
Dobře, zkoušela jsem tě.
To říkají všichni.
-Můžeme? -Jo.
TADY JSOU DOMA BROSKVIČKY DNES ZÁPAS
Fajn, poslouchejte.
Pojďte sem.
„Ať jsem něčím každou minutu z každé hodiny svého života.
„Ať je mi zima, ať je mi teplo.
„Ať mám hlad, nebo jsem přejedená.
„Ať jsem počestná, nebo hřeším.
„Hlavně, ať jsem něčím každičkou minutu.“
Co tím asi myslí?
Nevím.
V téhle knize je strom, který roste z betonu.
Nikdo ho nezalévá. Nemá skoro světlo.
Nikdo si ho nevšímá.
Ale přesto se mu daří vyrůst.
To jsme my.
Nikdo si nemyslel, že tohle dokážeme.
Víc je zajímal náš make-up než naše schopnosti.
Ale přesto jsme vyrostly.
Ale tohle jsou fakta.
Blue Sox byly vždycky silnější.
Teď mají Jo. Byla to naše nejlepší pálkařka...
Jsou prostě lepší než my.
Carson, proč to říkáš?
Protože, když to řeknu nahlas, už se toho nemusíme bát.
Jsou lepší než my.
Ale to neznamená, že vyhrají.
Pamatujete, co říkal Dove o šatnách?
Lidé psali na zeď modlitby k bohům.
Žádali je, aby jim dopřáli jejich chvíli.
Tohle je naše chvíle.
-Tohle se může? -Mlč, Terri.
-Jen nechci mít problémy. -Mně je to jedno.
Napíšeme sem naše jména, takže ať už tu bude hrát za rok kdokoliv,
nebo za padesát let, budou vědět, že jsou na naší půdě.
Jo.
-Tak pojď. -Dej to sem.
Dneska jsme tu kvůli tréninku,
ale myslím, že nepotřebujeme trénovat další cutoffy.
Nepotřebujeme zdokonalovat kradení met.
Vůbec nepotřebujeme dál trénovat.
Nemusíme vědět, jak to dopadne.
Jen tam musíme být, nadhoz za nadhozem, směnu za směnou,
minutu po minutě.
My jsme Broskvičky.
-Jo! -A bojujeme o vítězství.
-To je pravda. -Ale jestli prohrajeme,
ať je to kurva epický!
Jo!
Ať se píšou básně o tom, jak jsme vypadly.
Jo!
Jdeme na to! Ukážeme jim to!
Tak jo.
-Díky za tu knihu. -Věděla jsem, že se ti bude líbit.
Kde máš chlapa?
Požádala jsem ho, aby jel domů.
Řekla jsem mu, že se musím soustředit.
Shirl.
Musíme si promluvit.
Jestli mi chceš něco říct, tak teď.
Nemám ti co říct.
Byla jsi moje kamarádka a já ti věřila.
Já jsem tvoje kamarádka.
A tvoje trenérka.
Shirley, jsi jedna z nejchytřejších hráček, jaké jsem kdy potkala.
Vidíš všechno.
Ale jestli nedokážeš přestat utíkat před vším, čeho se bojíš,
-ať jsou to konzervy... -Botulismus existuje.
-Lidé po něm ochrnou. -...nebo lidé kolem tebe,
nikdy nezjistíš, kdo vlastně jsi.
A to je škoda, protože takovou Shirley
bychom právě teď potřebovaly.
Já rozhodně.
Já už nevěřím ničemu, co říkáš.
Tak co tohle?
Měla jsi pravdu, jsem jedna z nich.
A nevím, co to znamená pro můj život, ale aspoň ho žiju.
Můžeš to klidně říct Charliemu. Můžeš to říct Bev. Už je mi to jedno.
Je to na tobě.
Dobře, tati. Uvidíme se v pátek v osm. Budeme mít hlad.
Ahoj.
Jdeš k nim na večeři? Páni.
Nechci tu po sobě nechat binec.
Ale chtě nechtě jdeš se mnou.
Ne. Mám program v nějakém protileteckém krytu.
Proč jsi nervóznější než já?
Protože tvoje máma ještě neviděla tvoje vlasy
a vlasy jsou celý její život.
A když se rozčílí, je to děsivější než moje noční můry,
které jsou strašlivé, jak víš.
Co to je?
Jenom...
Když jsem dodělala komiks pro Guye,
řekla jsem si, že si udělám něco pro sebe.
Ukaž.
V továrně se toho teď děje tolik a je to skvělý materiál,
takhle s tebou můžu dál mluvit a zažívat dobrodružství,
i když už budeš pryč.
Je to vážně dobré.
Opravdu?
-Jo! -Neříkáš to jen tak?
Ne, doopravdy.
Musíš to poslat do Defenderu, je to lepší než jejich komiks.
Do Defenderu?
-Lepší? -Jo.
Lepší asi ne.
Spíš srovnatelné? Ano. Podobné? Možná. Hraničící? Snad.
Ale lepší? O kolik lepší?
-O hodně. -Dobře.
Je tu třetí zápas a Broskvičky čeká soudný den.
Pokud nevyhrají, je konec.
Doplazily se z posledního místa až na šampionát.
Dokážou to znovu?
Co myslíte? Uvidíme konečně pořádný baseball?
Uvidíme. Myslím.
Doufejme.
Ano.
Jdeme na to.
Do toho, Broskvičky. Rozneseme je.
-Dobře. -Prima, Terri
A Broskvičky pokračují do čtvrtého zápasu.
Sledujte, hoši.
První metař, tedy metařka, číslo devět, Greta Gillová.
Uvidíme, co dokáže.
Běž!
Gillová se dostává na druhou a Gonzalesová domů.
-Nemažte se s tím! -To je ono.
V pohodě.
Dvě běžkyně na metách a na pálce je Carson Shawová.
Dostaň mě domů!
Další trefa pro Broskvičky.
Sejf.
A jdou do dalšího zápasu. To je ale série!
Je to rudé jako moje rty.
Bolí to?
Vypadá to horší, než to je.
Tady máš.
Ahoj. Dobře.
Hrajte dál, holky. Potřebujeme vás.
Díky.
-Dobrý den. -Zdravím.
Nevypadalo to úplně bezpracně, že?
Ne, vypadalo to dost náročně.
Ráda bych dostala podpis.
Dobře.
Já baseball moc nemusím, je na mě moc pomalý.
Musíte se naučit vnímat pohyby.
Děje se tam toho hodně, i když se zdánlivě nic neděje.
To jsem dneska při pohledu na vás pochopila.
Vždycky jsem měla ráda dívky, které byly trochu moc.
Taky jsem byla.
A také bych vám ráda nabídla práci.
-Cože? -Mimo sezónu, samozřejmě.
Protože je to v New Yorku.
Moc ráda bych vás měla v kanceláři. Myslím, že byste to dotáhla daleko.
To myslíte vážně?
Ano. Vždycky.
Dobře. Skvělé.
Já jsem z toho nervózní.
Ty z toho nejsi nervózní?
Neptej se mě. Nemusím být nervózní, tohle je můj dům.
-Jo. -Trochu.
Potřebujeme heslo. Něco jako červený králík nebo modrá pleš.
Buvol.
Buvol? Proč potřebujeme heslo?
Kdyby došlo na nejhorší a my jsme musely utéct.
-Clance, nic se nestane. -Už to začíná.
Clance?
Toni tě prosí o pomoc.
-V kuchyni? -Jo.
-Dobře. Je tam? Sama? -Ano.
Dobře. Usmívá se?
-Takže... -Tak...
-Ty budeš hrát s Redem Wrightem! -Já vím! Nemůžu tomu uvěřit.
-Prý budu prodávat lístky. -No jistě, jsi hvězda.
Někteří z nich jsou fakt dobří.
Ne tak jako ty.
Jo.
Měla jsem pocit, že už mi nevěříš.
Vždycky jsem ti věřil.
Jen je pro nás těžké věřit světu.
Makaróny se sýrem. Sýr a makaróny. A housky.
To vypadá dobře.
Přijde ještě dvacet dalších lidí?
Tvoje vlasy...
Buvol...
Sluší ti to.
Díky, mami.
Pojďte si sednout.
Pomodleme se.
Ano, pomodleme se.
-Clance. -Pardon.
A hádejte, kdo přišel tuhle do salonu bez objednání?
Sestra Lynn.
Nemocná Louise?
-Ne! -Ještě pořád tak smrdí?
Podle ní
má řeka Colorado magické schopnosti a ona je úplně zdravá.
Cože?
Ale i tak jsem něco cítila.
Máme jet kvůli pár zápasům na západ,
tak tam ty léčivé řeky omrknu.
Clance, máš nějaké zprávy o Guyovi?
Konečně jsem dostala dopis, který byl cenzurovaný jen napůl, a psal, že je zima.
Podle mě to znamená, že nejsou v Itálii, kde se bojuje.
Uvidí kus světa, takže až se vrátí,
bude mít hodně co vyprávět.
Red říkal, že loni jeli až do Kanady a pak zase dolů až do Mexika.
Taky budu mít co vyprávět.
Mami, viděla jsi ten můj článek?
Půjdu připravit zákusek.
-Měli bychom jít. -To říkám celou dobu. Jdeme!
Dělal jsem si legraci kvůli nim...
-To nic. -Já taky.
-Nemůžeš mě ignorovat... -Maxine.
Musím ti něco ukázat.
Poznala jsi otcovu rodinu,
protože tu žijí po celé generace.
A mně došlo,
že jsem ti nikdy neřekla o své rodině, jak jsme se dostali do Rockfordu.
Tohle jsou dopisy, které moje máma psala svému dědovi,
když sem cestovali z Floridy v roce 1906.
Trmáceli se od ničeho k ničemu.
Přečti si to.
Mami, vím, že jsi viděla ty noviny.
Vážně nemáš ani trochu radost? To mi dáš jen tohle?
Já tě znám.
Už od malička jsem věděla, že nikdy nebudeš mít manžela.
A proto jsem se ti snažila dát něco, co bys měla pro sebe, náš podnik.
Abys měla v životě moc.
Ženy bez mužů nemají žádnou ochranu, zvlášť ty barevné.
Já můžu za to, že sis myslela, že svět je dobré místo,
protože jsem chtěla, aby takový pro tebe byl.
Musíš si přečíst ty dopisy, abys doopravdy pochopila.
Děkuju ti za všechno.
Ani jsem nevěděla, co jí mám říct.
Jedna moje část...
Možná má pravdu. Možná si všechno dělám těžší.
Ne. Jdeš za svým snem a to má být těžké.
Ty jsi měl nějaký sen, za kterým jsi šel?
Kdo, já?
Díváš se na něj.
Až budeš v Jižní Dakotě, chci, abys vyhledala mého přítele.
Jmenuje se Arn.
Bude ti připomínat mě, bude se ti líbit.
A v Des Moines, The Rock.
Jeden z posledních dobrých barů.
Měly byste tam s Esther zajít.
Díky.
Co je?
Řekl jsi „s Esther“.
No?
-Zní to pěkně. -Ano.
Ale měj oči otevřené.
Dávej si pozor, komu věříš.
Ale užívej si každou minutu, Max. Všeho.
Budu, slibuji.
Dobře.
Díky, strýčku Berte.
Vážně jsem si myslela, že to pochopí.
Já vím.
Ahoj, Shirl.
Shirley, já takhle nemůžu žít...
Bože můj, co se tu děje?
Nepřitahuješ mě. Není to nakažlivé.
-Mám ráda muže. -Bezva.
Jsi krásná žena, ale necítím nic sexuálního.
Ne. Jen si to ověřuji. Necítím nic sexuálního.
Jsi v pořádku?
-Je mi moc dobře. -Tak jo.
Cítím se osvobozená.
Ty okovy, co mě držely. Proč? Čeho jsem se bála?
-Jedla jsem nafouklé konzervy. -To vidím.
A nemám botulismus. Uvědomuješ si, jaký je to zázrak?
A políbila jsem tě a nestala se ze mě lesba.
-Takhle to nefunguje. -Chci ti poděkovat za podporu...
Promiň, v tomhle.
Myslím, že bys ty nafouklé konzervy neměla jíst.
Já se nebojím. Políbím tě znovu.
To nemusíš. Já nemám zájem.
-Abych ti to dokázala. -Já jsem to nechtěla. Ty jo.
A Carson, my porazíme Blue Sox.
-Jo. -Jo.
Tak jdeme na to. Soustřeďme se na zápas.
Jo.
Takže signály...
Dámy!
Je čas vyrazit na poslední zápas.
Moment. Ta písnička. Jess!
Prosím!
Jess, můžeme ji zazpívat?
Dobře.
Nástup na pálku Slyšte hlas
Teď nastává náš čas
My všechny jdem
Hrát za míčem
Tak jdeme na to.
My jsme členky Celoamerické ligy
Pocházíme ze všech koutů
Máme Kanaďanky
Irky i Švédky
Jsme jedna za všechny a všechny za jednu
My jsme Američanky
Každé děvče stojí s hlavou hrdě vztyčenou
Jeho heslo – teď nebo nikdy
Nepotřebuje výmluvy
Naše gardedámy nejsou slabé
Nejsou ani příliš přísné
Přivítejte Rockfordské Broskvičky!
V pátém a potenciálně závěrečném zápase
se nyní hází mincí o to, kdo bude na pálce.
A zdá se, že Blue Sox dnes hrají jako domácí tým.
Strajk!
To je ta točka, o které jsem ti říkala.
Musíš dávat bacha. Je podlá.
Garciová si dnes nehraje.
Odpal po zemi na první, Gillová do pole, Garciová sprintuje na první.
Pěkný!
Snadná hra Broskviček.
A to nás přivádí do druhé směny.
Uvidíme, kolik šťávy v sobě Broskvičky mají.
Připíšou si další body, nebo je Blue Sox zastaví?
Mety jsou obsazené a jeden aut.
Přichází Ana Blairová.
Babitová kontroluje Gillovou na přihrávku a nadhoz!
Dvojaut!
Výborně, Jo!
Vidíte to?
Konec třetí směny a zatím žádné doběhy.
Babitová přímo do středního pole.
Dělej, jde na druhou!
-Dělej, Terri! -Jde na třetí!
McCreadyová a její cutoff!
Pozdě tečuje.
Přichází Bazuka DeLucaová.
Chce nám ukázat, odkud má tu přezdívku.
Ráda vás vidím. Chybím vám?
Střelkyně má páru, ale tohle jí nevyšlo. První ból.
Já tě znám, Střelkyně.
U všech všudy, to byla rána!
Možná jsi zapomněla?
Neříkají jí Střelkyně pro nic za nic.
DeLucaová si to musí odpracovat.
Uvidíme, kdo tohle vyhraje.
Už jste si vsadili?
Bazuka versus Španělská střelkyně.
Parádní trefa, přátelé.
Tady, Jess.
Sejf!
A je to. První doběh.
Blue Sox skórují.
Další je Carson Shawová se dvěma běžkyněmi na metě.
A střílí daleko k pravé zdi.
A vypadá to... Ano! Jde do toho.
Benjaminová to má.
A tady je Cavellová.
Broskvičky konečně skórují.
Díky své hvězdné hráčce a trenérce
Carson Shawové.
-My vyhrajeme? -Ne...
Ani na to nemysli.
A Broskvičky vedou.
Co tady děláš?
-Máš to tady moc hezké. -Já vím. Pojď dovnitř.
Ne. Raději zůstanu tady. Nebude to na dlouho.
Vím, že se ti nelíbí, jak žiju...
Myslíš, že můj problém je to, že běháš po světě v chlapském oblečení?
Možná tomu nerozumím, ale to není můj problém.
-Opustila jsi mě. -Musel jsem.
-Nemohl jsem tady žít... -Říkala jsem ti, ať tomu dáš čas.
Ale ne, tys musela zmizet.
Polovinu času jsem netušila, jestli ještě vůbec žiješ.
A já tu zůstala.
-Musela jsem se o ně starat sama. -Neměl jsem na vybranou.
Prosím tě.
Vždycky máš na vybranou.
Hele, jsem tady kvůli Max.
-Musíme si promluvit. -Ne.
Jen chci, aby byla v bezpečí.
Pro některé z nás není bezpečí bezpečné.
Chceš vědět, proč jsem odešel?
Odešel jsem kvůli tobě.
Máma a táta mě nutili být nebo dělat něco,
co jsem nedokázal. Ale to ty jsi pořád říkala:
„Dělej, co dává smysl.
„Vzdej se malého kousku sebe, aby to bylo snazší.“
Toni, ty jsi byla nejnebezpečnější hlas, protože jsem to mohl udělat.
Jen jsem chtěla, abys tu zůstala.
Já vím.
Ale Max je víc jako ty než já.
Je tvrdohlavá. A když ji nenecháš jít,
už za tebou nepřijde.
Máte poslední možnost se rozloučit.
Takže...
-Je to tady. -To zvládneme. Zvládnu to.
Napsala jsem na všechny svou adresu, stačí je jen poslat,
-takže nemáš žádnou výmluvu. -Napíšu.
Ale žádné „mám se dobře“, chci podrobnosti.
Namaluj mi obrázky. Chci přídavná jména.
Chci cítit, že jsem s tebou.
-Dobře. -Fajn.
A nezapomeň, že odpad odváží v úterý.
Nedávej odpadky ven ve středu.
Musela bys čekat celý týden a měla bys tam mývaly.
Neboj, Max, miluju vynášení odpadků. Voní mi to.
Teď ne, Cheryl.
Když se mnou bydlíš, co musíš být?
Potichu. Budu hned vedle, kdyby něco.
Vím, že si tam najdeš nové kamarády, Esther a další,
ale nikdo z nich nebude tvoje nejlepší kamarádka.
Ty jsi moje jediná nejlepší kamarádka.
-Možná bych neměla odjíždět. -Cože? Ne!
Potřebuješ mě v továrně i doma.
-Dokud se nevrátí Guy. -Max. Musíš jet.
Tohle je tvůj tým.
Ne.
To je způsob, jak hrát baseball.
A já tu hru miluju, ale můj tým jsi ty.
Tak končíme, musíme vyrazit.
Jestli nenastoupíš do toho autobusu, dostaneš lepanec.
Dobře. Vrátím se na jaře. Hned jak skončíme.
Nevrátíš, Max.
Tohle tě zavede někam jinam a pak zase někam dál.
Tohle je začátek všeho.
A já z tebe mám radost.
Jenom na mě nezapomeň, ano?
-Nikdy. -Dobře.
-Děkuju ti. -Za co?
Že jsi mě sem dostala.
Pojď sem.
Odjíždíme!
Vteřinku, pane!
-Dobře. -Tak jo.
-Miluju tě. -Miluju tě.
Tak běž.
Já vím.
Otři si oči.
Nechceš, aby tě chlapi viděli brečet.
Můžeme?
Můžeme.
Opravdu?
-Jo. -Tak nastup.
-Miluju tě. -Já tebe víc.
-Ne, já tebe víc. -Já tebe víc.
Dobře.
Já tě taky miluju, Clance.
Krucinál! Sleduj situaci.
Jsme venku.
Jsme na konci osmé směny, to je mi ale zápas.
Jeden aut, běžkyně na první, Garciová nadhazuje.
A padáček.
To bude snadný aut pro Broskvičky.
To byla trefa!
Děláš si srandu?
Shawová se předvádí.
Pěkný, Shawová.
Do toho.
Dva auty a Garciová se snaží ukončit tuto směnu.
Páni! To byl tedy úder!
Benjaminová pronásleduje míč a málem padá!
Běží na trojku!
DeLucaová běží domů!
Běží dál.
DeLucaová běží až do konce.
DeLucaová je doma a Blue Sox se ujímají vedení.
A skóre je čtyři-tři.
Úžasný trojmetový odpal Davisové.
První ból, vysoko a ven.
Garciová začíná vypadat unaveně.
Propána, Střelkyně to zase schytala.
Odpal po zemi v pravém poli. Benjaminová jde po něm,
ale Blue Sox skórují a vedou o dva body.
To nic. Dýchej.
To zvládneš!
Shawová promlouvá se svou nadhazovačkou.
Vzpamatují se Broskvičky?
A vysoko!
A McCreadyová ho snadno chytá a ukončuje směnu.
Pokud fandíte Broskvičkám a nechcete, aby skončily,
udělejte pořádný rámus!
Broskvičky!
Slyšíte to?
Právě teď bych nechtěla být nikde jinde,
než tady s každou z vás.
Možná se vrátíme v příští sezóně, ale už to nikdy nebude stejné
jako právě teď.
My všechny
jsme původní Rockfordské Broskvičky.
Už nikdy.
Jak to chcete zakončit?
Ukažte mi to teď!
Vyloupíme banku!
Do toho, Lupe!
Běž, Lu!
Ještě Broskvičky neodepisujte.
Garciové jednometový odpal dovádí Shawovou domů.
Broskvičky ztrácejí jen jeden bod.
Napal to, Esti!
Šoupák od Esti Gonzalesové přímo do území nikoho.
Předběhne Gonzalesová hod? Ano!
Na pálku jde McCreadyová.
Běžkyně jsou na první a na druhé, Babitová kontroluje pickoff.
Prcku!
-Dvojí krádež mety! -Obě?
Hej, něco na sebe křičí kódovaně!
To není kód, blbko, to je španělsky.
Nemůžu uvěřit svým očím!
Garciová a Gonzalesová jdou na dvojí krádež mety.
A dokázala to.
Výborně.
To je ale podívaná!
Do toho!
To nic.
Jeden aut a běžkyně na druhé a na třetí,
Cohenová jde na pálku. Slyšíte ten dav?
To dáš!
Prima, Shirley!
Dobře.
Nerozhodně!
Můj tlak vyletěl nahoru!
Dokážou Broskvičky zadržet Sox a vyhrát celou sérii?
Jo!
Konec deváté a jestli to Broskvičky dotáhnou,
budou další směny.
Další jde na pálku Jo DeLucaová, které to dneska opravdu pálí,
má tři ze čtyř proti Garciové.
Do toho, Lupe. Nandej jim to.
Do toho.
Ať si dávají Broskvičky bacha.
Blue Sox stačí jeden doběh, aby vyhrály šampionát.
Faul. Garciová měla kliku.
Prima, Lupe.
Garciová se připravuje a hází.
DeLucaová trefuje obří míč!
-Kurva! -A běží!
A rozlučte se, protože ten míč je pryč!
Tak to by bylo, přátelé.
Jo, jsi v pořádku?
Co se stalo?
Moje koleno. Zatraceně. Z toho baru.
-DeLucaová, můžete chodit? -Nemůže!
Asi ne.
-Nemůže chodit. -Musí.
Může jí pomoci tým?
Podle pravidel musí překročit metu bez pomoci spoluhráček,
nebo se musí vzdát.
Pitomý pravidlo.
Odpálila míč přes zeď, je jasné, že vyhrály.
Pravidla jsou pravidla. Musí se dotknout mety.
-Pojď. -Je po všem.
-Jdeme. Pojď sem. -Co to...
Tak honem, opři se o nás.
-Ne... -Můžeme? To je ono.
Tak jdeme.
-Dobře? -Jo.
Držíme tě.
-To zvládneš. -Bože můj. Strašně to bolí.
Držíme tě.
Bolí to víc, než když ti na ruku šlápnul ten kůň?
Na ruku? To jsi byla na zemi?
-Jo. -Měly jsme hodně absintu.
Hledala jsem stříbrný dolar. Ani nevím, jestli byl pravý.
Nebyl.
Hej, pojďte!
Tak pojďte.
-Držíme tě. -Holky...
To byla hromská trefa.
Děkuju vám, holky.
-Pojď. Už jsme na druhé. -Dobře.
-Správně. -Tohle nemusíte.
-Ale musíme. -Podržíme tě.
Tak jdeme.
Slyšíš to, Jo?
-Jo. -To je pro tebe.
Můj strýc měl pravdu, jsi slaboch.
To je pravda.
Miluju tě, Joey.
Já tě taky miluju, Ptáčku.
Parádní baseball.
Běž, chtějí si tě vyfotit.
A je to!
South Bend Blue Sox se díky Jo DeLucaové
stávají prvními šampionkami
Celoamerické dívčí profesionální baseballové ligy!
Pořádně se vyspěte.
S východem slunce vyrážíme.
Odpoledne musíme stihnout zápas v Minnetonce.
My už to známe.
-No dobře. -Známe to.
Max!
Jen zavolám domů.
Jediné dvě holky v týmu musí být spolu v pokoji, kde je jen jedna postel...
Pospěš si.
Bude to rychlé.
Fajn, tak zatím.
Haló, tady je Osudový dům Clance a Cheryl.
Cheryl, ví Clance, že takhle zvedáš telefon?
Ahoj, Max!
Jen se to tu snažím oživit.
Proč? Mám spíš říkat Dům lásky?
Co jsem ti říkala o telefonu?
Max? Pověz mi všechny podrobnosti. Co děláš? Kde teď jsi?
Clance! Jsem v Rice Lake v Minnesotě.
Jaké to je v Minnesotě?
Ještě nevím, teď jsme přijeli.
Zítra hrajeme. Jak se máš ty?
Dobře.
Moc se toho nezměnilo, co jsi před pár hodinami odjela.
Hej, Chapmanová!
Nezklamej mě.
Nezklamu! Děkuji vám!
Co je? Co se stalo?
Clance, dostala jsem dres.
Bože můj! Max!
Máš svůj dres! Tohle je doopravdy!
Měla jsem v kapse jen desetník, ale brzy ti zase zavolám.
Chybíš mi.
Dobře. Taky mi chybíš.
Mám pocit, že jí lžu.
Já vím.
Ale když jí to řekneš, přiběhne zpátky.
Myslela jsem, že chcete, aby se vrátila.
Chci.
Ale musí jít.
Chtěla jsem vychovat dítě, které ví, co chce.
Max si najde svou cestu.
Jo.
Nejdřív Guy, pak Max...
Nevím, jestli to zvládnu sama. Nejsem...
Clance.
Nikdy bych tě v tom nenechala samotnou.
Neměla jsem dobrou mámu.
Jak mám vědět, co je správně?
To nevíš.
Uděláš s ní každou možnou chybu.
Jako my všichni.
Ještě nevíme, jestli je to holka.
Já mám dojem, že asi je.
Jo, asi jo.
Tak pojďte!
Šup, šup, Broskvičky cobydup!
Na zdraví!
Broskvičky!
Ale prohrály jsme, takže...
-Jess. -Jess.
Jen to říkám.
Technicky možná, ale v srdci...
Dámy!
Sakra.
Už nejsem vaše gardedáma.
Alespoň do příští sezóny.
Takže, prosím, pokračujte!
Nalijte mi, slečno McCreadyová.
Moment!
Děkuji. Pojďte za mnou.
Slečno McCreadyová. Jess.
Tohle bude asi pro vás.
Co to je?
Pokuty, které jste si vysloužila za nošení kalhot.
Pravidla jsou pravidla, ale ta říkají, že mám pokuty vybírat,
nikoli, co s nimi musím pak udělat.
A je po sezóně, takže...
Něco takového pro mě ještě nikdo neudělal.
Musíme se starat o svoje lidi, ne?
Nezapomeňte na válečné dluhopisy. Pojďme se bavit!
-Ahoj. -Ahojky.
-Poslední večer. -No jo.
Myslíš, že se ještě někdy uvidíme?
Samozřejmě!
Dobře.
Myslím, že se potkáme za patnáct let.
Dobře.
Uvidím tě přes ulici,
za tebou půjde pět dětiček.
Na temeni hlavy budeš mít plešku
a tou dobou budeš mít pěkný knír. To by mohlo vyjít.
To je dědičné.
Ty budeš v té době starostka New Yorku.
No jistě.
A budeš chodit se sedmi různými lidmi.
-Možná s osmi. -No jasně.
Budeš bydlet v paláci hned u parku.
A možná si jednou za čas
vzpomeneš na mě.
Jo, možná.
Mohla bys jet se mnou.
-Do New Yorku? -Jo.
-To myslíš vážně? -Jo.
Jo.
A jak bychom to udělaly?
To nevím. Ale zítra mi jede vlak...
Tak pojďme.
Chapmanová!
-Já vám ujedu. -Pardon!
Neviděly jste Gretu?
-Myslím, že teď odešla. -Sakra.
Přeju ti hodně štěstí.
Zlatíčko!
Co si počnu bez téhle venkovanky?
Já nejsem venkovanka.
Jak se mám rozloučit s touhle kobylkou?
-Taky mi budeš chybět, Maybelle. -Poslouchej.
Dokázala jsi to.
Vážně.
Už nejsi stejná, jako když to celé začalo.
A to je velká věc.
Hrozně ráda bych se pořádně rozloučila.
Ale musím něco vyřídit.
-Běž to vyřídit. -Vyřídit.
Greto!
-Ujede mi vlak. -Jen chviličku.
-Dobře.
Tak jo.
Nemůžu jet s tebou.
Ale musela jsem to naposledy udělat.
Vrátíš se k Charliemu?
-Ne. -Ne?
Nevím, kam zamířím.
Změnila jsi mi život.
Ty jsi mě znovu otevřela.
Tak příští sezónu?
Ani za nic ji nezmeškám.
Překlad titulků: Tereza Tesařová
Kreativní dohled: Vít Bezdíček