‫גמרנו עם הרוקפורד פיצ'ס. הן הפסידו אחת-אפס.‬
‫אני יודעת עלייך.‬
‫אולי את חושבת שלא היינו משהו אמיתי.‬
‫לא נוכל להיות, קרסון. את יודעת את זה.‬
‫מה שגרם לאימא שלך לעזוב, גם לך יש את זה.‬
‫הפיצ'ס פשוט לא מסתדרות.‬
‫- גברת שו? - מצטערת.‬
‫כן.‬
‫נערוך פגישה קצרה לקבוצה אחרי שכולן ייקחו את החפצים שלהן?‬
‫אני חושבת שאנחנו זקוקות להעלאת המורל.‬
‫- כן, זה נשמע נהדר. - טוב מאוד.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- הכול בסדר? - כן. כמובן.‬
‫קרסון. העיניים שלך שוב נעשות מעורפלות.‬
‫מה קורה פה? הכול יהיה בסדר.‬
‫צ'רלי. הפסדנו בשני המשחקים הראשונים.‬
‫אם נפסיד בעוד אחד, אנחנו בחוץ.‬
‫אני מרגישה שאני חייבת תשובה עכשיו,‬
‫ואין לי. אני לא יודעת מה לומר להן.‬
‫לא עולה לי כלום.‬
‫לא משנה מה יקרה, יום אחד נספר לילדים שלנו על זה.‬
‫נכון שזה המשחק השלישי, אבל עוד יש סיכוי.‬
‫ואתן באליפות. בחייך, כמה אנשים יכולים להגיד את זה?‬
‫כן.‬
‫בעצם, כבר ניצחתן.‬
‫- כן, אני מניחה. - היי.‬
‫תיהני מזה.‬
‫מה זה? הינה החיוך שאני אוהב.‬
‫בואי.‬
‫אז מחר יום חופש. בואו נתאמן בשעה 10:00, ואני אראה אתכן שם.‬
‫לא נשנה משהו במשחק הבא?‬
‫כן, קורעים אותנו.‬
‫אנחנו צריכות את ג'ו, את הזרוע שלה.‬
‫- כן. - צריכות את המחבט שלה.‬
‫צריכות את שמחת החיים שלה.‬
‫כן. הלוואי שזה היה קורה.‬
‫אבל זה לא אפשרי.‬
‫תקשיבו, אנחנו לקראת המשחק השלישי‬
‫ולמרות שכבר הפסדנו שניים,‬
‫אנחנו עדיין באליפות.‬
‫זה ענק.‬
‫ועשינו דרך ארוכה עד הלום.‬
‫מבחינות רבות,‬
‫כבר ניצחנו.‬
‫אז בואו ננוח קצת. ואני אראה אתכן מחר.‬
‫טוב, זהו.‬
‫המאמנת, הייתי אומר שזה בא לך בטבעיות.‬
‫- תודה. - גאה בך.‬
‫- היי. - היי.‬
‫אני יכולה לדבר איתך לרגע? זה בסדר?‬
‫בטח. כולה שלך. ניפגש למעלה.‬
‫כבר עולה.‬
‫- מה? - איפה את, לעזאזל?‬
‫הגעת לתחנת הרכבת ואמרת לי שאת צריכה אותי כדי לנצח.‬
‫עכשיו את מתנהגת כאילו כבר החלטת שהפסדנו.‬
‫- טוב. לא החלטתי דבר כזה. - בטח שכן.‬
‫לא. מה את חושבת שאנחנו צריכות לעשות? אני מנסה.‬
‫אני רואה אותך מנסה משהו.‬
‫יש עוד פניני חוכמה מאת צ'רלי עבורנו?‬
‫או שהוא פשוט יצטרף אלינו בחדר ההלבשה עכשיו?‬
‫- אני חושבת שהוא צודק. - לא, את לא.‬
‫איפה שו המזורגגת האמיתית? את שוב מסתתרת.‬
‫ידעת על בעלי כל הזמן הזה. את זו ש...‬
‫זה לא קשור אלינו.‬
‫לא ויתרתי על קליפורניה או ג'ו...‬
‫לא עברתי את כל זה רק כדי לוותר ללא מאבק.‬
‫תתאפסי על עצמך.‬
‫- היי. - היי.‬
‫המקום הזה יותר נחמד ממה שהוא נראה.‬
‫אולי כדאי שנעבור לגור כאן. תשיגי לשירלס שותפה חדשה.‬
‫כן.‬
‫קר, את בסדר? רמת הסוכר בדם? את רוצה שאני אביא לך קצת אוכל?‬
‫אתה זוכר כשדיברנו על זה שנהיה כנים יותר זה עם זה?‬
‫על מה שאנחנו רוצים וצריכים.‬
‫- כן, כמובן. - בסדר, מעולה.‬
‫אז, אני צריכה שאתה...‬
‫תעזוב.‬
‫מה?‬
‫צ'רלי, אני צריכה לסיים את מה שהתחלתי עם הקבוצה, כמאמנת.‬
‫אני צריכה להתמקד עכשיו, ולהיות מסוגלת לשמוע את עצמי,‬
‫ואני לא מצליחה כשאתה פה.‬
‫למה? מה עשיתי לא בסדר?‬
‫כלום. אתה לא עושה משהו לא בסדר. אתה לא.‬
‫אתה פשוט... שם.‬
‫אני פשוט כל הזמן חושבת עליך כשאני צריכה לחשוב עליי.‬
‫זה נשמע לך הגיוני?‬
‫בסדר.‬
‫באמת נהניתי להיות פה ולעודד אותך.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל, כן, כמובן. אני יכול...‬
‫כן, אני יכול להישאר בבית המלון.‬
‫- בסדר, נהדר. - נהדר.‬
‫לא, לא. זה לא...‬
‫אני צריכה שתלך הביתה.‬
‫סליחה. אני רוצה שתיסע לאיידהו.‬
‫- לא ייצא לי להגיע למשחקים. - נכון.‬
‫אני ארגיש אותך יושב בחדר בית המלון ולא אהיה מסוגלת להיות שלמה עם עצמי.‬
‫תשמעי, אני באמת מתחיל להרגיש שהקבוצה הזו חשובה יותר ממני.‬
‫אני אוהבת אותך. באמת.‬
‫אבל אני...‬
‫רק השבוע, הקבוצה אכן יותר חשובה.‬
‫אין ברירה.‬
‫הינה. תיקח את זה.‬
‫זה רוב השכר שלי מהעונה.‬
‫אסור היה לי לפתוח חשבון בנק כי לא היית כאן.‬
‫את באמת לא צריכה אותי בכלל, נכון?‬
‫כן, בוודאי שכן.‬
‫נתראה בעוד שבוע.‬
‫אחרי שתזכי באליפות.‬
‫תודה לך.‬
‫ליגה משלהן‬
‫מה דעתך לגבי מטלות בית?‬
‫ובכן, למען האמת, הניקיון רק מעניק לי שלווה.‬
‫כן, אני כבר עוצרת אותך.‬
‫זה לא יתאים.‬
‫אנו לא מתכוונות לערוך מסיבה כל פעם שתחליטי לקחת מטאטא.‬
‫- קלאנס! די. - מה?‬
‫אני לא יכולה להרגיש כל כך זקנה.‬
‫בת כמה את, מותק? כמה? 15?‬
‫תסתכלי על התמימות בעיניה. הייתי מחסלת את זה תוך שבוע.‬
‫אני חושבת שזה דווקא יכול לעבוד.‬
‫אני חושבת שכן. מתי תרצה לעבור לגור כאן?‬
‫לא.‬
‫אני מצילה את הנישואים שלך.‬
‫לא, מצטערת. אתה חמוד, אבל חייב ללכת.‬
‫על מה את חושבת?‬
‫אני אוהבת לבשל.‬
‫ואני אוהבת להיות בשקט ולקרוא ולראות את העלים נושרים.‬
‫- יהיה כל כך כיף, קלאנס. - הינה מתנה קטנה ממני אלייך.‬
‫- תודה, שריל. - תודה לך.‬
‫- תודה לך, שריל. - תודה רבה לך, קלאנס.‬
‫שריל, אנחנו נודיע לך. בסדר?‬
‫תודה, שריל.‬
‫טוב.‬
‫לא. אין מצב. אני מצטערת. לא, היא אובססיבית כלפיי.‬
‫מה זה? מה היא הביאה? היא הכינה לי מגבות מטבח?‬
‫- עם השם שלך עליהן! - זה מוזר. מי עושה דבר כזה?‬
‫קלאנס, את צריכה שותפה לבית.‬
‫אעזוב בעוד יומיים. את צריכה עזרה בשכ"ד.‬
‫ואני צריכה מישהי שתוודא שאת בסדר בזמן שלא אהיה כאן.‬
‫- אולי זו מקס חדשה. - זה לא מצחיק.‬
‫היי, זקנות.‬
‫לא. סיסל, אמרתי לך לא להתפרץ בדלת שלי ככה.‬
‫היי מקס, יכולה לחתום לי?‬
‫- מה? - מה זה?‬
‫- אלוהים. - מה?‬
‫בחורה מרוקפורד סובבה את הסקרוז‬
‫- מה? - את ב"דיפנדר".‬
‫- את ב"דיפנדר". - אלוהים!‬
‫- את ב"דיפנדר". - אני ב"דיפנדר".‬
‫מקסין, ראיתי אותך בעיתון!‬
‫נכון. שכחתי.‬
‫היא יכולה לחתום על עותק בשבילך אם תרצה.‬
‫החברה הכי טובה שלי בעיתון.‬
‫אפשר לחשוב.‬
‫- סך הכול תמונה וכמה מילים. - לא. תמונה גדולה.‬
‫תראי את התמונה הזו!‬
‫לא יכולה לחכות לראות את המבט של אמך‬
‫כשהיא תראה שאת יוצאת לסבב משחקים.‬
‫מאיפה את מכירה את אימא שלה?‬
‫היי, חמודה, יופי של סיבוב באותו המשחק, שיחקת יפה.‬
‫- נראה לי שהתכוונת פיצוץ של משחק. - פיצוץ.‬
‫גדול מאוד. גדול, גדול.‬
‫יש מאמר על זה ב"דיפנדר".‬
‫מה זה ה"דיפנדר"?‬
‫- היי, אתן יכולות לתת לנו דקה? - בטח.‬
‫- אני אביא לך עותק, אדוני. - מהדורה מיוחדת!‬
‫תקשיבי, הוכחת את עצמך שם בחוץ.‬
‫ואולי את צודקת. אולי נוכל להיעזר בך.‬
‫מה דעתך לחבוט עבורנו בכמה אימונים?‬
‫רק בתור התחלה, ואז נראה איך הכול מתקדם.‬
‫אדוני, תודה רבה על ההצעה.‬
‫"אבל יש לי הצעה טובה יותר." את מאמינה שאמרתי את זה?‬
‫הלוואי שהייתי יכולה לראות את המבט על פניו כאשר סירבת.‬
‫מובן שהם באים בהצעות עכשיו, אחרי שקרעתי אותם.‬
‫זו הרגשה טובה לא להזדקק לסקרוז.‬
‫בסדר. רגע. שכחתי.‬
‫- הבאתי איתי מסיבה. - אין מצב, היא שותה בירות.‬
‫היא שותה.‬
‫מדי פעם, היא שותה.‬
‫אני לא מאמינה שאני אצא לסבב עם קבוצה משלי‬
‫ועם בחורה שאני לא יכולה להפסיק לחשוב עליה.‬
‫זה באמת מדהים, מקס.‬
‫אפילו לא ידעתי שאפשרי לחיות ככה.‬
‫אני לא יודעת אם זה באמת כך.‬
‫שמת את הטבעת שלך בחזרה.‬
‫כן.‬
‫לפעמים הייתי רוצה בכלל לא לדעת איך הרגשתי איתה.‬
‫מבינה?‬
‫כי אז לא היה כואב לי ככה כשזה נגמר.‬
‫נמאס לי לחשוב על הסוף.‬
‫אני מעדיפה חמש דקות של ההרגשה שיש לי כרגע‬
‫מאשר חיים שלמים של ההרגשה לפני כן.‬
‫כן, את צודקת. גם אני.‬
‫- כן, אני יודעת שגם את. - עכשיו את יודעת הכול לגביי?‬
‫פחות או יותר. בהתחלה כשנפגשנו לא הפסקת לדבר.‬
‫- אני מכירה את סיפור חייך. - טוב.‬
‫כשאני נלחצת, לפעמים אני נוטה לפטפט.‬
‫ואת כבר לא לחוצה?‬
‫לא. אני לא.‬
‫אני יכולה לשמוע את עצמי.‬
‫לחיי חמש הדקות האלה.‬
‫- לחיי החמש. - לחיי החמש!‬
‫את חושבת שאי פעם נתראה שוב?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫בואי נשחק בהתמסרות למקרה שלא נתראה.‬
‫רגע, זה נקרא לשחק במסירות.‬
‫יפה לך. בחנתי אותך.‬
‫זה מה שכולן אומרות.‬
‫- את מוכנה? - כן.‬
‫בית הפיצ'ס היום בייסבול‬
‫בסדר, בנות, תקשיבו. קדימה.‬
‫- קדימה. - עוד נאום.‬
‫"תן לי להיות משהו בכל רגע של כל שעה בחיי.‬
‫"תן שיהיה לי קר, תן שיהיה לי חם.‬
‫"תן שאהיה רעבה או שאוכל יותר מדי.‬
‫"תן שאהיה מהוגנת או שאחטא.‬
‫"רק תן שאהיה משהו בכל דקה מבורכת".‬
‫מה בדיוק הכיוון שלה פה?‬
‫לא יודעת.‬
‫אז בספר הזה, יש עץ שגדל מתוך הבטון.‬
‫אף אחד לא משקה אותו. הוא בקושי מקבל אור.‬
‫אף אחד לא שם לב אליו.‬
‫אבל איכשהו הוא עדיין מוצא דרך לגדול.‬
‫הוא כמונו.‬
‫אף אחד לא חשב שאנחנו יכולות לעשות את זה. אף אחד.‬
‫האיפור שלנו היה יותר חשוב מהכישורים שלנו,‬
‫אבל עדיין הצלחנו לגדול.‬
‫והעובדות הן כאלה.‬
‫הבלו סוקס תמיד היו חזקות מאיתנו.‬
‫עכשיו יש להן את ג'ו. היא הייתה החובטת הכי טובה שלנו,‬
‫והן יותר טובות מאיתנו. זה המצב.‬
‫קרסון, למה את אומרת את זה?‬
‫כי אם נאמר את זה בקול רם לא נצטרך לפחד מזה.‬
‫הן יותר טובות מאיתנו, זה נכון.‬
‫אבל זה לא אומר שהן ינצחו.‬
‫זוכרות מה דאב אמר על חדר ההלבשה?‬
‫אנשים היו כותבים על הקירות, תפילות קטנות לאלים,‬
‫וביקשו מהם שבבקשה, יעניקו להם את הרגע שלהם.‬
‫זה הרגע שלנו.‬
‫- מותר לנו לעשות את זה? - תשתקי, טרי.‬
‫- אני לא רוצה שנסתבך. - לא אכפת לי.‬
‫נכתוב את השמות שלנו כאן עכשיו כך שמי שישחק בשנה הבאה,‬
‫או בעוד 50 שנה, ידע שהוא בבית שלנו.‬
‫כן.‬
‫- קדימה. - בסדר. תביאי לי את זה.‬
‫בסדר. אז אנחנו כאן היום כדי להתאמן,‬
‫אבל אני לא חושבת שאנחנו צריכות לתרגל עוד מהלכי קאט אוף,‬
‫או לעבוד על גניבת בסיס.‬
‫אני לא חושבת שאנחנו צריכות להתאמן יותר בכלל.‬
‫אנחנו לא צריכות לדעת איך המשחק מסתיים.‬
‫אנחנו רק צריכות להיות שם. זריקה אחר זריקה, מהלך אחרי מהלך,‬
‫כל דקה יקרה בזמנה.‬
‫אנחנו הפיצ'ס.‬
‫- כן! - ואנחנו נלחמות כדי לנצח.‬
‫- את צודקת. - אבל אם נפסיד...‬
‫אז נעשה את זה בגדול!‬
‫כן!‬
‫שיכתבו שירים על הנפילה שלנו. אני צודקת?‬
‫כן!‬
‫בסדר, בואו נעשה את זה! בואו נראה להן!‬
‫בסדר.‬
‫- תודה לך על הספר. - ידעתי שתאהבי אותו.‬
‫אז איפה הבחור שלך?‬
‫ביקשתי ממנו ללכת הביתה.‬
‫אמרתי לו שאני צריכה להתרכז.‬
‫שירל.‬
‫עלינו לדבר.‬
‫אם יש לך משהו לומר לי, עכשיו זה הזמן.‬
‫אין לי שום דבר להגיד לך.‬
‫היית חברה שלי, ואני בטחתי בך.‬
‫אני אכן חברה שלך.‬
‫והמאמנת שלך.‬
‫שירלי, את אחת השחקניות החכמות ביותר שאי פעם פגשתי.‬
‫את רואה הכול.‬
‫אבל אם את לא יכולה להפסיק לברוח מכל מה שאת מפחדת ממנו,‬
‫- בין אם מזון משומר... - יש כזה דבר בוטוליזם, קרסון.‬
‫- זה משתק. - או האנשים שסביבך,‬
‫לעולם לא תגלי מי את באמת.‬
‫וזה חבל, כי שירלי הזאת,‬
‫באמת יכולה להיות לנו לעזר כרגע.‬
‫לי בטוח היית עוזרת.‬
‫אני כבר לא מאמינה לשום דבר שאת אומרת.‬
‫אז, מה לגבי זה?‬
‫את צדקת. אני אחת מאלה.‬
‫ואני לא יודעת מה זה אומר לגבי חיי, אבל לפחות אני חיה את חיי.‬
‫אז את יכולה לספר לצ'רלי. אתה יכול ללכת לספר לבוו. לא אכפת לי יותר.‬
‫זה תלוי בך.‬
‫בסדר, אבא. נתראה בשישי ב-20:00. אנחנו נהיה רעבות.‬
‫ביי.‬
‫תלכי לשם לארוחת ערב? אוי לא.‬
‫אני פשוט לא רוצה להשאיר בלגן.‬
‫אבל חדשות טובות-רעות, את באה איתי.‬
‫לא. יש לי תוכניות בבונקר נגד הפצצות באיזה מקום.‬
‫למה את יותר עצבנית ממני?‬
‫כי אמך עוד לא ראתה את השיער שלך.‬
‫ושיער זה החיים שלה.‬
‫וכשהיא מתרגזת, זה מפחיד יותר מכמה מהסיוטים שלי,‬
‫שהם, כפי שאת יודעת, מזוויעים.‬
‫מה זה?‬
‫אני רק...‬
‫מאחר שסיימתי את הקומיקס של גאי,‬
‫חשבתי שאעבוד על משהו משלי.‬
‫תראי לי.‬
‫כל כך הרבה קורה במפעל והוא מלא בחומרים,‬
‫וככה אוכל להמשיך לדבר איתך ולצאת איתך להרפתקאות,‬
‫אפילו אחרי שתעזבי.‬
‫זה ממש טוב.‬
‫באמת?‬
‫- כן! - את לא סתם אומרת את זה?‬
‫לא. זה אמיתי.‬
‫את צריכה לשלוח את זה ל"דיפנדר". זה מוצלח יותר מהקומיקס שלהם.‬
‫"הדיפנדר"?‬
‫- מוצלח יותר משלהם? - כן.‬
‫לא יודעת לגבי מוצלח יותר.‬
‫כאילו, בר השוואה? כן. דומה? אולי. קרוב לזה? אולי.‬
‫אבל מוצלח יותר? עד כמה?‬
‫- הרבה יותר מוצלח. - בסדר.‬
‫זהו המשחק השלישי, והפיצ'ס חזרו הביתה להתמודדות עם יום הדין.‬
‫אם הן לא ינצחו הפעם, גמרנו.‬
‫הן טיפסו לאט מהמקום האחרון, גירדו את דרכן לאליפות.‬
‫הן יכולות לעשות את זה שוב?‬
‫מה אתה חושב? אנחנו סוף סוף הולכים לראות קצת בייסבול היום?‬
‫כן. אני חושב שכן.‬
‫אנחנו מקווים שכן.‬
‫כן.‬
‫הינה זה מתחיל.‬
‫קדימה, פיצ'ס. בואו נטרוף אותן.‬
‫- יפה. - קדימה, טרי.‬
‫והפיצ'ס שורדות וימשיכו להילחם במשחק הרביעי.‬
‫שימו לב, בחורים.‬
‫שחקן בסיס ראשון, כלומר, שחקנית, מספר תשע, גרטה גיל, בבסיס.‬
‫בוא נראה מה היא שווה.‬
‫רוצי!‬
‫גיל מגיעה בבטחה לבסיס השני וגונזלס בבית.‬
‫- בואו נתלכלך! - בדיוק.‬
‫זה בסדר.‬
‫עם שתי רצות בבסיס, זה תורה של קרסון שו בבסיס.‬
‫תביאי אותי לבית, שו!‬
‫עוד מכה טובה עבור הפיצ'ס.‬
‫בפנים!‬
‫והן עולות למשחק החמישי. איזו סדרה, רבותיי!‬
‫זה אדום כמו השפתיים שלי.‬
‫זה כואב?‬
‫זה נראה גרוע ממה שזה, אל דאגה.‬
‫הינה לך.‬
‫היי. בסדר.‬
‫אתן חייבות להמשיך לשחק, כן? אנחנו צריכות אתכן.‬
‫תודה.‬
‫- שלום! - היי!‬
‫באמת גרמתי לזה להיראות כאילו לא התאמצתי, לא?‬
‫לא. לא. למעשה, זה נראה די קשה.‬
‫אני רוצה חתימה.‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫תשמעי, אני לא באמת מבינה בייסבול. זה איטי מדי.‬
‫את צריכה ללמוד מהלכים.‬
‫הרבה קורה, למרות שנראה כאילו לא קורה דבר.‬
‫אני חושבת שהבנתי את זה היום כשצפיתי בך.‬
‫ואת יודעת, תמיד אהבתי בנות שקצת מגזימות.‬
‫כי הייתי אחת כזו.‬
‫וגם... אני רוצה להציע לך עבודה.‬
‫- מה? - לא בזמן העונה, כמובן,‬
‫כי תצטרכי להיות בניו יורק.‬
‫אבל אני אשמח למישהי כמוך במשרד. אני חושבת שתגיעי רחוק.‬
‫את רצינית?‬
‫הו, כן. אני תמיד רצינית.‬
‫בסדר. מעולה.‬
‫זה מלחיץ אותי.‬
‫זה לא מלחיץ אותך?‬
‫אל תשאלי אותי את זה. אין לי מה להילחץ, זה הבית שלי.‬
‫- כן. - בערך.‬
‫רגע, אני חושבת שאנחנו צריכות מילת קוד. משהו כמו ארנב אדום או קירח כחול.‬
‫באפלו. באפלו.‬
‫"באפלו?" למה אנחנו צריכות מילת קוד?‬
‫למקרה שמשהו ישתבש וניאלץ לברוח.‬
‫- קלאנס, הכול בסדר. - אלוהים. זה מתחיל.‬
‫קלאנס?‬
‫טוני מבקשת עזרה.‬
‫- בסדר. במטבח? - כן.‬
‫- בסדר. היא שם? לבד? - בהחלט.‬
‫בסדר. היא מחייכת?‬
‫- אז... - אז...‬
‫- אתה הולכת לשחק עם רד רייט! - אני יודעת! אני לא מאמינה.‬
‫- הוא אומר שבזכותי ימכרו כרטיסים. - ברור שכן, את כוכבת.‬
‫חלק מהם ממש טובים, אבא.‬
‫לא כמוך.‬
‫כן.‬
‫קצת הרגשתי שאתה לא מאמין בי יותר.‬
‫לא. תמיד האמנתי בך.‬
‫פשוט קשה לנו להאמין בעולם.‬
‫מקרוני וגבינה! גבינה ומקרוני. ולחמניות. אז...‬
‫זה נראה טוב.‬
‫מגיעים עוד 20 אנשים שאני לא יודעת לגביהם?‬
‫השיער שלך...‬
‫באפלו. באפלו, באפלו.‬
‫נראה טוב.‬
‫תודה, אימא.‬
‫כולם, קדימה. לשבת. תשבו.‬
‫תפילת המזון.‬
‫כן, תפילת המזון.‬
‫- קלאנס. - מצטערת.‬
‫ותנחשו מי נכנסה לסלון לפני כמה ימים, בלי תור?‬
‫אחותה של לין.‬
‫לואיז מחלות בתרכיז?‬
‫- לא! - עדיין יש לה את הריח הזה?‬
‫ובכן, לדבריה,‬
‫לנהר הקולורדו יש סוג של כוחות קסומים, והיא נרפאה.‬
‫מה זה?‬
‫אבל תשמעו, עוד קלטתי ממנה ריח.‬
‫אנחנו אמורות לנסוע מערבה לשחק,‬
‫אז בהחלט אבדוק את הנהרות המרפאים. כן?‬
‫אז, קלאנס, מה חדש עם גאי?‬
‫סוף סוף קיבלתי מכתב שהיה רק חצי מצונזר, והוא אמר שקר שם.‬
‫אני חושבת שזה אומר שהם לא באיטליה, שם הלחימה מתרחשת.‬
‫הוא רואה את העולם עכשיו, וכשהוא יחזור,‬
‫יהיו לו כמה סיפורים.‬
‫רד אמר שבשנה שעברה הם נסעו עד קנדה וחזרו למקסיקו.‬
‫אז גם לי יהיו כמה סיפורים.‬
‫אימא, ראית את המאמר עליי ב"דיפנדר"?‬
‫תשמעו, אני הולכת לארגן את הקינוח!‬
‫- אנחנו צריכים לעזוב. - זה מה שאני אומרת. בוא נלך!‬
‫לא. רק צחקתי, כי הן...‬
‫- יהיה בסדר. - גם צחקתי.‬
‫- את לא יכולה להמשיך להתעלם... - מקסין!‬
‫אני צריכה להראות לך משהו.‬
‫את הכרת את הצד של אבא במשפחה‬
‫כי הם פה כבר דורות.‬
‫והבנתי,‬
‫שמעולם לא סיפרתי לך על המשפחה שלי. איך הגענו לרוקפורד.‬
‫אלו מכתבים שאימא שלי כתבה לסבא שלה,‬
‫בזמן המסע הנה מפלורידה בשנת 1906.‬
‫הם ברחו מכלום לכלום.‬
‫אני רוצה שתקראי אותם.‬
‫אימא, אני יודעת שראית את העיתון.‬
‫את אפילו לא קצת מאושרת? בזה מסתכמת התגובה שלך?‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫אני יודעת מאז שהיית ילדה קטנה שלעולם לא יהיה לך בעל.‬
‫ובגלל זה ניסיתי לתת לך משהו לעצמך, החנות.‬
‫שיהיה לך קצת כוח בחיים האלה!‬
‫נשים ללא גברים אינן מוגנות, במיוחד נשים שחורות!‬
‫זו אשמתי, גרמתי לך לחשוב שהעולם הוא מקום טוב‬
‫כי זה מה שרציתי שיהיה בשבילך.‬
‫אז אני צריכה שתקראי את המכתבים האלה, כך שבאמת תביני.‬
‫תודה לך על הכול.‬
‫אפילו לא ידעתי מה לומר לה.‬
‫כי, אני מניחה שחלק ממני...‬
‫אולי היא צודקת. אולי אני רק מקשה על עצמי.‬
‫לא. את מגשימה את החלום שלך, וזה אמור להיות קשה.‬
‫לך היה חלום שניסית להגשים?‬
‫מי, לי?‬
‫הינה החלום לפנייך.‬
‫תקשיבי, כשתגיעי לדקוטה הדרומית, אני רוצה שתחפשי חבר שלי.‬
‫קוראים לו ארן, בסדר?‬
‫הוא מאוד יזכיר לך אותי. את תאהבי אותו.‬
‫ובדה מוין, "דה רוק".‬
‫אחד הברים הטובים שעוד נותרו שם.‬
‫כדאי שאת ואסתר תיגשו לראות מה הולך שם.‬
‫תודה.‬
‫מה?‬
‫אמרת אני ואסתר.‬
‫כן?‬
‫- נשמע טוב. - נכון.‬
‫אבל תשמרי על עיניים פקוחות.‬
‫שימי לב במי את בוטחת.‬
‫אבל גם תיהני מכל רגע, מקס, מכל שנייה.‬
‫אני אעשה זאת, אני מבטיחה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה לך, דוד ברט.‬
‫באמת חשבתי שהיא תבין.‬
‫אני יודע.‬
‫היי, שירל.‬
‫שירלי, אני לא יכולה להמשיך לחיות...‬
‫אלוהים. מה קורה?‬
‫אני לא נמשכת אלייך. אני לא. זה לא מדבק.‬
‫- אני אוהבת גברים. - יופי. כן.‬
‫את אישה יפהפייה, אבל אני פשוט... אני לא מרגישה מינית.‬
‫לא, אני לא. אני רק מוודאת, אני לא מרגישה מינית, לא.‬
‫את בסדר?‬
‫- ממש בסדר, למען האמת. - טוב.‬
‫אני מרגישה כל כך משוחררת.‬
‫מהשלשלאות שכבלו אותי. למה? ממה פחדתי?‬
‫- אכלתי מפחיות שימורים דפוקות. - אני שמה לב.‬
‫אין לי בוטוליזם. את מבינה איזה נס זה, קרסון?‬
‫ונישקתי אותך, וזה לא עשה אותי לסבית.‬
‫- זה לא עובד ככה. - אני רוצה להודות לך על שתמכת בי...‬
‫מצטערת, בזה.‬
‫אני לא יודעת אם את באמת צריכה לסיים את פחית הדפוקה.‬
‫לא מפחדת. אנשק אותך שוב.‬
‫אני חושבת שאנחנו בסדר. אני לא מעוניינת.‬
‫- כדי להראות לך שאני לא. - לא רציתי שזה יקרה. את עשית את זה.‬
‫וקרסון, אנחנו ננצח את הבלו סוקס.‬
‫- כן. - כן.‬
‫בסדר. זהו זה. בואו ניכנס לראש של משחק, בסדר?‬
‫כן.‬
‫בסדר, אז הסימנים...‬
‫גבירותיי! גבירותיי.‬
‫הגיע הזמן לצאת לדרך למשחק האחרון שלנו.‬
‫רגע. השיר. ג'ס.‬
‫בבקשה!‬
‫ג'ס. אנחנו יכולות לשיר?‬
‫בסדר.‬
‫היכונו לחבטה שמעו את הקריאה‬
‫הגיעה העת‬
‫שכל אחת ואחת‬
‫תשחק בייסבול‬
‫בסדר, נשחק בייסבול!‬
‫אנחנו חברות הליגה האמריקנית‬
‫- מערים מכל רחבי תבל - כל רחבי...‬
‫הקנדיות‬
‫האיריות והשוודיות‬
‫כולן בשביל אחת ואחת בשביל כולן‬
‫כולנו אמריקאיות‬
‫כל אישה זוקפת את ראשה בגאון‬
‫המוטו שלה, הכול או כלום‬
‫היא לא באמת צריכה אליבי‬
‫המלווות שלנו לא נעימות מדי‬
‫הן לא קשוחות מדי המנהלים שלנו ערניים...‬
‫קבלת פנים חמה לרוקפורד פיצ'ס שלכם!‬
‫במשחק החמישי וכנראה האחרון של הסדרה,‬
‫נטיל מטבע ונראה מי חובט ראשון.‬
‫ונראה שהבלו סוקס משחקות כקבוצה הביתית היום.‬
‫פסילה!‬
‫הי! זו הזריקה שלה בזווית שסיפרתי עליה.‬
‫את חייבת לפקוח עין. היא ערמומית.‬
‫גרסיה רצינית היום, רבותיי.‬
‫כדור נמוך לבסיס הראשון, גיל במגרש, גרסיה רצה כדי להיות מוגנת.‬
‫נחמד!‬
‫מהלך ללא מאמץ מצד הפיצ'ס.‬
‫והגענו לסיבוב השני, רבותיי.‬
‫נראה עוד כמה מיץ אפשר לסחוט מפיצ'ס.‬
‫האם יצליחו לבצע כמה הקפות או שהבלו סוקס יעצרו אותן?‬
‫הבסיסים מלאים, שחקנית אחת פסולה,‬
‫והינה באה אנה בלייר.‬
‫באביט שוקלת לבצע "קטיפה" לגיל, והזריקה!‬
‫דה לוקה עם דאבל פליי!‬
‫יפה, ג'ו!‬
‫תראו את זה.‬
‫סוף הסיבוב השלישי במשחק ועדיין אין לנו הקפה מלאה.‬
‫באביט חובטת חזק למרכז המגרש.‬
‫קדימה. היא בדרך לבסיס שני.‬
‫- קדימה, טרי! - היא בדרך לשלישי!‬
‫מקרידי עם הקאט אוף!‬
‫מאוחר מדי עם הנגיעה.‬
‫הינה באה דה לוקה הבזוקה.‬
‫נראה שהיא מוכנה להראות לנו איך זכתה בכינוי.‬
‫טוב לראות אתכן. התגעגעתן אליי?‬
‫הפוסלת הביאה אותה בכדור חזק, אבל היא פספסה. פסילה ראשונה.‬
‫שמתי עלייך עין, הפוסלת.‬
‫אלוהים אדירים, איזו זריקה!‬
‫אולי שתי עיניים?‬
‫ברור שלא קוראים לה הפוסלת לחינם.‬
‫הזרוע שלה גורמת לדה לוקה להזיע.‬
‫בואו נראה מי תנצח פה, בנים ובנות.‬
‫כבר הימרתם?‬
‫הבזוקה אל מול הפוסלת הספרדייה.‬
‫תפיסה שלא תיאמן, רבותיי.‬
‫כאן, כאן, ג'ס.‬
‫בפנים!‬
‫הינה זה. ההקפאה המלאה הראשונה במשחק.‬
‫הבלו סוקס קיבלו נקודה.‬
‫הבאה בתור היא קרסון שו עם שתי רצות בבסיס.‬
‫היא הכתה חזק לעומק ימין.‬
‫ונראה ש... כן! היא הולכת על זה.‬
‫בנג'מין הולכת עד הסוף.‬
‫והינה מגיעה קאוול.‬
‫הפיצ'ס לבסוף זוכות בנקודה...‬
‫הודות לשחקנית הכוכבת והמאמנת שלהן,‬
‫קרסון שו.‬
‫- אנחנו ננצח? - אל... ששש!‬
‫אל תחשבי על זה אפילו.‬
‫והפיצ'ס מובילות.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫- בית מקסים יש לך, טון. - ידוע לי. בואי נדבר בפנים.‬
‫לא. אני מעדיף להישאר כאן. זה לא הולך להיות ארוך.‬
‫אני יודע שאת לא אוהבת את הדרך שבה אני חי את חיי.‬
‫את חושבת שהבעיה שלי היא שאת מסתובבת לבושה כמו גבר?‬
‫אולי אני לא מבינה את זה, אבל זו לא הבעיה שלי.‬
‫- עזבת אותי. - הייתי חייב.‬
‫- אלו לא היו חיים בשבילי... - אמרתי לך לתת לזה זמן.‬
‫אבל, לא, את פשוט קמת ועזבת.‬
‫לא היה לי מושג אם היית בחיים חצי מהזמן,‬
‫ואני נשארתי פה.‬
‫- הייתי צריכה לטפל בהם לבד. - לא הייתה לי ברירה.‬
‫תעשי טובה.‬
‫תמיד יש ברירה.‬
‫תראי, אני כאן בקשר למקס.‬
‫- אנחנו צריכים לנהל שיחה. - לא.‬
‫אני דואגת לשלומה.‬
‫לא כולנו חיים בשלום עם עצמנו.‬
‫את רוצה לדעת למה עזבתי?‬
‫עזבתי בגללך.‬
‫אימא ואבא רצו שאהיה משהו או שאעשה דברים,‬
‫ולי לא הייתה כוונה כזאת, אבל את זאת שאמרה לי,‬
‫"פשוט תעשי מה שנשמע לך הגיוני.‬
‫"תוותרי על חלק כלשהו בך כדי להקל על הכול".‬
‫טוני, היית הקול המסוכן ביותר כי הייתי יכול עוד לעשות את זה.‬
‫רק רציתי שתישאר.‬
‫אני יודע. אני יודע את זה.‬
‫אבל מקס... מקס דומה לך יותר מאשר לי.‬
‫היא עקשנית. ואם את לא תשחררי אותה,‬
‫היא לא תחזור לדלת שלך.‬
‫בסדר, זה הרגע האחרון לפרידה.‬
‫אז כן...‬
‫- זהו זה. - אנחנו יכולות לעשות את זה. אני יכולה.‬
‫כתבתי את הכתובת שלי על כולן, את רק צריכה לשלוח אותן,‬
‫- אין לך תירוץ שלא לכתוב לי. - אכתוב.‬
‫ולא רק, "הכול טוב, בסדר", אני רוצה פרטים.‬
‫שתצטייר לי תמונה בראש, עם שמות תואר.‬
‫שארגיש שאני ממש שם.‬
‫- טוב. - כן.‬
‫אל תשכחי, אשפה בשלישי.‬
‫אל תוציאי אשפה ברביעי.‬
‫אחרת תחכי שבוע, ויגיעו דביבונים.‬
‫אל דאגה, מקס, אני אוהבת להוציא זבל. אוהבת את הריח.‬
‫טוב, שריל, לא עכשיו. בסדר?‬
‫אני מאפשרת לך לגור איתי, אז מה עלייך להיות?‬
‫בשקט. אהיה כאן אם תצטרכי אותי.‬
‫אני יודעת שתכירי חברות חדשות שם, כמו אסתר ומי שלא תהיה,‬
‫אבל אף אחת מהן לא החברה הכי טובה שלך.‬
‫את החברה הכי טובה היחידה שלי.‬
‫- לא יודעת, אולי לא כדאי שאסע. - מה? לא!‬
‫את צריכה אותי, במפעל ובבית.‬
‫- לפחות עד שגאי יחזור. - מקס, את חייבת לנסוע.‬
‫זאת הקבוצה שלך.‬
‫לא.‬
‫ככה אני אשחק בייסבול.‬
‫ואני אוהבת את המשחק, אבל את הקבוצה שלי.‬
‫בסדר, כולכם. לסיים. הגיע הזמן לנסוע.‬
‫אם את לא עולה לאוטובוס, אני מחטיפה לך אחת.‬
‫בסדר. אבל אני אחזור באביב, בסדר? ברגע שאסיים.‬
‫לא, לא תחזרי, מקס.‬
‫זה יוביל אותך לאנשהו. וזה יוביל אותך למקום אחר.‬
‫זוהי ההתחלה של הכול.‬
‫ואני כל כך שמחה בשבילך.‬
‫ורק אל תשכחי אותי, בסדר?‬
‫- אני לעולם לא אשכח. - בסדר.‬
‫- תודה לך. - על מה?‬
‫על זה שהבאת אותי לפה.‬
‫בואי הנה.‬
‫אנחנו נוסעים. עכשיו!‬
‫רק רגע, אדוני!‬
‫- טוב. - בסדר.‬
‫- אני אוהבת אותך. - גם אני.‬
‫טוב, תלכי.‬
‫אני מבינה.‬
‫תנגבי את העיניים.‬
‫את לא רוצה שהם יראו שאת בוכה.‬
‫את מוכנה?‬
‫מוכנה.‬
‫באמת?‬
‫- כן. - תעלי לאוטובוס הזה.‬
‫- אוהבת. - אוהבת אותך יותר.‬
‫- לא, אני יותר. - אני יותר.‬
‫בסדר.‬
‫גם אני אוהבת אותך, קלאנס.‬
‫לעזאזל כבר! תקלטי את המצב.‬
‫אני לא רדיו.‬
‫הינה אנחנו בסוף הסיבוב השמיני, רבותיי, ואיזה משחק עד כה.‬
‫אחת פסולה, רצה על הראשון, גרסיה מתחממת, והזריקה!‬
‫הוא עף גבוה.‬
‫זה אמור להיות קל עבור הפיצ'ס.‬
‫איזו תפיסה!‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫תפיסה יפה, שו.‬
‫שו במופע לאוהדים.‬
‫קדימה.‬
‫עם שתי פסילות, גרסיה מנסה לסגור את הסיבוב הזה.‬
‫וואו! איזו מכה חזקה.‬
‫בנג'מין מסתערת על הכדור וכמעט מועדת.‬
‫היא לכיוון השלישי!‬
‫דה לוקה בדרך לבית!‬
‫היא באה סביב.‬
‫דה לוקה הולכת עד הסוף.‬
‫דה לוקה הגיעה לבית, והבלו סוקס מובילות‬
‫עם תוצאה של ארבע לשלוש.‬
‫טריפל מדהים מצד דייוויס.‬
‫זריקה ראשונה, הכדור גבוה ובחוץ.‬
‫גרסיה מתחילה להיראות לנו עייפה.‬
‫או, בחיי, הפוסלת חטפה מכה הגונה.‬
‫הכדור עף ימינה, אבל בנג'מין תופסת אותו,‬
‫אבל עוד נקודה לבלו סוקס, שמובילות בשתי נקודות.‬
‫טוב. פשוט תנשמי.‬
‫את מסוגלת.‬
‫שו מחליפה כמה מילים עם החובטת.‬
‫האם הפיצ'ס יתעשתו ויחזרו למשחק?‬
‫כדור גבוה.‬
‫מקרידי תפסה בקלות, והסיבוב הזה נגמר.‬
‫אם אתם אוהדי הפיצ'ס ואתם לא רוצים שיפרשו,‬
‫תעשו קצת רעש!‬
‫פיצ'ס!‬
‫תקשיבו לזה.‬
‫אין מקום בעולם שבו אני מעדיפה להיות‬
‫מאשר כאן עם כל אחת ואחת מכן.‬
‫אולי נחזור בעונה הבאה, אבל דברים לעולם לא יהיו אותו הדבר‬
‫כפי שהם ממש ברגע זה.‬
‫כולנו, ממש כאן,‬
‫אנחנו הרוקפורד פיצ'ס המקוריות.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫איך אתן רוצות שזה ייגמר?‬
‫תראו לי עכשיו.‬
‫בואו נלך על כל הקופה!‬
‫כל הקופה!‬
‫תראי להן, לופה!‬
‫קדימה, לו!‬
‫הפיצ'ס עוד במשחק.‬
‫סינגל מאת גרסיה ושו בבית.‬
‫הפיצ'ס מפגרות בנקודה אחת בלבד.‬
‫תעיפי לו את הצורה, אסתי!‬
‫אסתי גונזלס במכה חלשה אל אזור ריק.‬
‫גונזלס תצליח? כן!‬
‫מקרידי עולה לחבוט.‬
‫עם רצות על הראשון והשני, באביט מגיעה לזריקה זריזה.‬
‫שורטי!‬
‫- גנבה כפולה. - כפולה?‬
‫היי! הן צועקות דברים בקוד!‬
‫זה לא קוד, אהבלה. זה בספרדית.‬
‫אלוהים! אני לא מאמין למראה עיניי.‬
‫גרסיה וגונזלס הולכות על גנבה כפולה!‬
‫היא ניצחה את המסירה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫לא ייאמן! איזה מופע, אנשים.‬
‫קדימה!‬
‫זה בסדר.‬
‫עם אחת בחוץ ושתיים בשני ובשלישי,‬
‫כהן בדרך לבסיס. פשוט תקשיבו לקהל הזה.‬
‫את יכולה!‬
‫יפה, שירלי. כן!‬
‫טוב.‬
‫תיקו!‬
‫לחץ הדם שלי עולה, רבותיי.‬
‫האם הפיצ'ס ינצחו את הסוקס וינצחו בסדרה?‬
‫כן!‬
‫סוף הסיבוב התשיעי, ואם הפיצ'ס יצליחו פה,‬
‫אנחנו בדרך לסיבובים נוספים.‬
‫כעת חוטבת ג'ו דה לוקה, וממש הולך לה היום,‬
‫שלוש מתוך ארבע מול גרסיה.‬
‫קדימה, לופה! תכתשי אותן.‬
‫קדימה. לזוז.‬
‫כדאי שהפיצ'ס יזהרו.‬
‫הבלו סוקס במרחק ריצה אחת מלקחת את האליפות.‬
‫עבירה. לדה לוקה היה מזל פה.‬
‫יפה, לופה.‬
‫גרסיה מתחממת, והחבטה.‬
‫דה לוקה בחבטה מפלצתית.‬
‫- לעזאזל! לעזאזל! - עף, עף...‬
‫תגידו שלום, כי הכדור הזה עף מכאן!‬
‫והמשחק הוכרע, רבותיי.‬
‫ג'ו, את בסדר?‬
‫- אלוהים! - מה קרה?‬
‫זו הברך שלי. לעזאזל עם זה. בגלל הבר.‬
‫היי, היי, היי...‬
‫- דה לוקה, את יכולה ללכת? - לא!‬
‫לא חושבת.‬
‫- היא לא. - היא חייבת.‬
‫הקבוצה תעזור לה?‬
‫לפי הכללים, היא חייבת לחצות את הבסיס בלי עזרה‬
‫או שזה הפסד טכני.‬
‫זה כלל מטופש ארור!‬
‫היא חבטה אל מחוץ למגרש. ברור שהן ניצחו.‬
‫כלל זה כלל. היא חייבת לגעת.‬
‫- קדימה. - זה נגמר.‬
‫- קדימה. - מה אתן...‬
‫קדימה. תישעני עלינו. בואי.‬
‫- לא, בנות, לא. - מוכנה? ככה.‬
‫בסדר, הולכים. קדימה.‬
‫- בסדר? - בסדר, בסדר.‬
‫אנחנו תופסות אותך.‬
‫- ככה. - אלוהים. זה כואב כל כך.‬
‫אנחנו איתך.‬
‫זה כואב יותר מהפעם שהפוני דרך על המרפק שלך?‬
‫על המרפק שלך? היית על הקרקע?‬
‫- כן. - שתינו המון אבסינת.‬
‫וחיפשתי מטבע של דולר מכסף. נראה לי שבכלל דמיינתי אותו.‬
‫זה לא היה אמיתי.‬
‫היי. קדימה.‬
‫קדימה! לזוז!‬
‫- אנחנו איתך. - גבירותיי...‬
‫חתיכת חבטה.‬
‫בנות, תודה לכן!‬
‫- קדימה. מסביב לשני. - טוב.‬
‫- כן, נכון. - אתן לא חייבות לעשות את זה.‬
‫- בטח שכן. - אנחנו אוהבות אותך.‬
‫קדימה.‬
‫ג'ו, את שומעת את זה?‬
‫- כן. - בשבילך.‬
‫הדוד שלי צדק. אתה רגיש מדי.‬
‫זה נכון.‬
‫אני אוהבת אותך, ג'ואי.‬
‫גם אני אוהבת אותך, בירד.‬
‫יופי של בייסבול.‬
‫תלכי. הם רוצים לצלם אותך.‬
‫זהו זה, חברים!‬
‫סאות' בנד בלו סוקס, בזכות ג'ו דה לוקה,‬
‫הן האלופות הראשונות‬
‫של ליגת בייסבול הנשים המקצועית האמריקנית!‬
‫כדאי לכן ללכת לישון מהר.‬
‫עולים לאוטובוס בזריחה.‬
‫אנחנו חייבים להגיע למשחק אחר הצהריים במינטונקה.‬
‫כבר הבנו את הרעיון.‬
‫- בסדר. - הבנו.‬
‫מקס. מקס.‬
‫אני רק מתקשרת הביתה.‬
‫שתי בנות בקבוצה צריכות לחלוק חדר ויש רק מיטה אחת, אז...‬
‫אל תתעכבי יותר מדי.‬
‫אעשה זאת בזריזות.‬
‫בסדר. נתראה שם.‬
‫שלום, בית הגורל של קלאנס ושריל.‬
‫שריל, קלאנס יודעת שככה את עונה?‬
‫מקס, היי!‬
‫אני רק רוצה שיהיה פה כיף.‬
‫למה? לבחור בבית האהבה במקום?‬
‫מה אמרתי לגבי הטלפון? תלכי.‬
‫מקס? כל פרט ופרט. מה את עושה? איפה את?‬
‫קלאנס! אני ברייס לייק, מינסוטה.‬
‫איך מינסוטה?‬
‫עדיין לא בטוחה. בדיוק ירדתי מהאוטובוס.‬
‫אנחנו משחקות מחר. מה שלומך?‬
‫בסדר. את יודעת.‬
‫לא הרבה השתנה מאז שעזבת לפני כמה שעות.‬
‫היי, צ'פמן.‬
‫אל תאכזבי אותי.‬
‫אני לא. תודה לך. תודה לך!‬
‫מה? מה קורה? מה קרה?‬
‫קלאנס, הרגע קיבלתי מדים.‬
‫אלוהים! מקס!‬
‫קיבלת מדים. זה באמת קורה, מקס.‬
‫היה לי רק מטבע אחד במכנסיים, אבל אתקשר בקרוב.‬
‫מתגעגעת אלייך.‬
‫בסדר. גם אני מתגעגעת אלייך.‬
‫אני מרגישה שאני משקרת לה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל אם תספרי לה, היא תחזור בריצה.‬
‫חשבתי שרצית שהיא תחזור בריצה.‬
‫נכון.‬
‫אבל היא צריכה ללכת.‬
‫כל מה שרציתי היה לגדל ילדה שיודעת מה היא רוצה.‬
‫מקס, היא תמצא את דרכה.‬
‫כן.‬
‫רק ש... את יודעת, קודם גאי ועכשיו מקס...‬
‫אני לא יודעת אם אני יכולה לעשות את זה לבדי. אני פשוט לא...‬
‫קלאנס.‬
‫לעולם לא אתן לך לעשות את זה לבדך.‬
‫לא הייתה לי אימא טובה.‬
‫איך אדע שאני לא טועה?‬
‫לא תדעי.‬
‫תעשי כל טעות אפשרית איתה.‬
‫כולנו ככה.‬
‫אנחנו לא באמת יודעים אם זאת בת.‬
‫זה די מרגיש ככה, נכון?‬
‫כן.‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, הפיצ'ס משחקות אותה!‬
‫קדימה! לחיים!‬
‫פיצ'ס!‬
‫אבל טכנית הפסדנו, אז...‬
‫- ג'ס. - ג'ס.‬
‫אני רק אומרת!‬
‫בסדר, טכנית, כן, אבל הלב...‬
‫גבירותיי, גבירותיי! גבירותיי?‬
‫אוי.‬
‫אני כבר לא המלווה שלכן.‬
‫לפחות לא עד העונה הבאה.‬
‫אז בהחלט, בבקשה תמשיכו!‬
‫משקה, מיס מקרידי.‬
‫רגע.‬
‫תודה לך. בואי איתי.‬
‫מיס מקרידי. ג'ס.‬
‫אני חושבת שזה שייך לך.‬
‫מה זה?‬
‫קנסות שצברת על לבישת מכנסיים.‬
‫כללים הם כללים, אבל הכלל הוא שאני חייבת לאסוף את הקנס,‬
‫הוא לא מציין מה יש לעשות עמו.‬
‫וכעת סוף העונה, אז...‬
‫אף אחד מעולם לא עשה משהו כזה בשבילי בעבר.‬
‫ובכן, עלינו לדאוג לאנשים שלנו, נכון?‬
‫אל תשכחי לגבי איגרות המלחמה. בואי נלך להצטרף לכיף.‬
‫- היי. - שלום.‬
‫- הלילה האחרון, מה? - נכון.‬
‫את חושבת שאי פעם נתראה אחרי הערב?‬
‫מובן שכן!‬
‫בסדר.‬
‫אני חושבת שנתראה בעוד 15 שנה.‬
‫בסדר. כן.‬
‫אני אראה אותך מעבר לרחוב,‬
‫חמשת ילדייך הקטנים מאחורייך.‬
‫נקודה קירחת נחמדה בחלק העליון של הראש שלך‬
‫ויהיה לך שפם עבה עד אז. אני חושבת שזה נשמע נכון.‬
‫זה תורשתי.‬
‫כאילו, את תהיי ראשת העיר ניו יורק עד אז.‬
‫כמובן, כן.‬
‫כנראה תצאי עם לפחות שבעה אנשים שונים.‬
‫- אולי שמונה. - אוי, כן.‬
‫תגורי באחוזה ממש ליד הפארק.‬
‫אולי פעם בכמה זמן...‬
‫את תחשבי עליי.‬
‫כן, אולי.‬
‫את יכולה לבוא איתי.‬
‫- לניו יורק? - כן.‬
‫- את רצינית? - כן, אני חושבת שכן.‬
‫כן.‬
‫כאילו... איך זה יעבוד?‬
‫אני לא ממש יודעת, אבל הרכבת שלי יוצאת מחר. אני...‬
‫קדימה.‬
‫צ'פמן!‬
‫- אני אשאיר אותך פה. - מצטערת.‬
‫היי, ראיתן את גרטה?‬
‫- אני חושבת שהיא בדיוק עזבה. - אויש.‬
‫בהצלחה לכולכן.‬
‫אוי, מותק!‬
‫מה אעשה בלי פרצוף החווה הקטן הזה!‬
‫שוב, אני לא מחווה.‬
‫איך אומר שלום לתחת הסוס הקטן והמתוק שלי, הא?‬
‫- גם אתגעגע אלייך, מייבל. - תקשיבי לי.‬
‫עשית את זה.‬
‫באמת.‬
‫את לא מי שהיית כשכל העניין הזה התחיל.‬
‫וזה עניין רציני ביותר.‬
‫אני ממש רוצה להיפרד ממך אבל כמו שצריך, כן?‬
‫אבל אני חייבת ללכת. עליי להביא משהו. כן.‬
‫- לכי תביאי משהו. - תביאי משהו.‬
‫גרטה!‬
‫- אני אפספס את הרכבת שלי. - רק שנייה אחת.‬
‫- תיתני לי שנייה אחת. - טוב.‬
‫טוב.‬
‫אני לא יכולה לבוא איתך.‬
‫אבל הייתי חייבת לעשות את זה שוב לפני שאת עוזבת.‬
‫את חוזרת לצ'רלי?‬
‫- לא. - לא?‬
‫אני לא יודעת לאן מועדות פניי.‬
‫שינית את כל חיי.‬
‫שוב פתחת לי את הלב, קרסון.‬
‫נתראה עונה באה?‬
‫אין מצב שלא.‬
‫תרגום כתוביות: צח בן יוסף‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬