Det var det for Rockford Peaches. De taper én-null.
Jeg vet om deg.
Kanskje du ikke tror vi var ekte.
Vi kan ikke være det. Det vet du.
Det som fikk mora di til å dra, har du i deg.
Peaches finner ikke rytmen.
-Mrs. Shaw? -Beklager.
Ja.
Skal vi ta et raskt lagmøte når alle har fått tingene sine?
Jeg tror lagmoralen trenger et løft.
-Ja, høres flott ut. -Greit.
-Hei. -Hei.
-Går det bra med alle? -Ja. Selvfølgelig.
Carson. Øynene dine blir tåkete.
Hva skjer? Alt ordner seg.
Charlie. Vi tapte de første to kampene.
Hvis vi taper én til, er vi ute.
Jeg føler at jeg trenger å ha et svar nå,
og jeg har ikke det. Vet ikke hva jeg skal si til dem.
Hodet mitt er tomt.
Hva som enn skjer, skal vi fortelle barna våre om dette en dag.
Jeg vet det er kamp tre, men dere kan vinne.
Og dere er i mesterskapet. Hvor mange kan si det?
Ja.
Hvis du tenker på det, har dere allerede vunnet.
-Vi har vel det. -Du.
Hygg deg.
Hva er det? Der er smilet jeg elsker.
Kom igjen.
I morgen har vi fri. La oss trene kl. 10.00. Sees der ute.
Skal vi ikke gjøre endringer til neste kamp?
Ja, vi blir knust.
Vi trenger Jo. Armen hennes.
-Ja. -Vi trenger balltreet hennes.
Vi trenger hennes "Jo de vivre".
Ja. Skulle ønske vi hadde det.
Men vi har ikke det.
Vi skal nå gå inn i kamp tre,
og selv om vi ligger to under,
er vi fortsatt i mesterskapet.
Det er stort.
Og vi har kommet så langt for å komme hit.
På mange måter
har vi allerede vunnet.
Så la oss hvile litt, så ses vi i morgen.
Det var det.
Trener, jeg vil si du er et naturtalent.
-Takk. -Stolt av deg.
-Hei. -Hei.
Kan jeg få snakke litt med deg?
Ja. Ta henne med deg. Vi ses oppe.
Jeg kommer straks.
-Hva er det? -Hvor i helvete er du?
Du kom på togstasjonen, sa du trengte meg for å vinne.
Nå er det som om du har godtatt at vi taper.
-Jeg har ikke godtatt noe. -Jo.
Nei. Hva synes du vi skal gjøre? Jeg prøver.
Jeg ser at du prøver på noe.
Flere perler fra Charlies visdom til oss?
Eller skal han bli med i garderoben neste gang?
-Jeg tror han har rett. -Nei, det gjør du ikke.
Hvor faen er den ekte Shaw? Du gjemmer deg igjen.
Du visste om mannen min hele tida.
Dette handler ikke om oss.
Jeg oppga ikke California eller Jo...
Jeg gikk ikke gjennom alt det bare for gi opp uten kamp.
Finn en måte å møte opp på.
-Hei. -Hei.
Stedet er finere enn det ser ut.
Kanskje vi skal flytte inn hit. Gi Shirl en ny romkamerat.
Ja.
Går det bra, Car? Er det blodsukkeret? Skal jeg skaffe noe mat til deg?
Husker du at vi snakket om at vi skulle være ærligere?
Med hva vi ønsker og trenger.
-Ja, selvfølgelig. -Ok, flott.
Så jeg trenger at du...
...drar.
Hva?
Charlie, jeg må fullføre det jeg startet, med laget, med trening.
Jeg må fokusere nå, og jeg må kunne høre meg selv,
og jeg klarer ikke det med deg her.
Hva? Hva har jeg gjort galt?
Ingenting. Du gjør ikke noe galt.
Du er bare... der.
Jeg føler deg når jeg trenger å føle meg.
Gir det mening?
Ok.
Jeg likte å være her og heie på deg.
Jeg vet det.
Men ja, selvfølgelig. Jeg kan...
Ja, jeg kan bli på hotellet.
-Ok. Flott. -Flott.
Nei. Det er ikke...
Du må dra hjem.
Beklager. Du må dra hjem til Idaho.
-Får ikke sett kampene engang. -Vet det.
Ville føle at du satt på hotellet. Vil ikke klare å være i min egen kropp.
Det begynner å føles som om laget betyr mer for deg enn meg.
Jeg elsker deg. Jeg gjør det.
Men jeg...
Denne uka gjør det det.
Det må det.
Her. Ta dette.
Mesteparten av lønna fra sesongen.
Jeg fikk ikke åpne bankkonto fordi du ikke var her.
Du trenger meg ikke i det hele tatt.
Jo, jeg gjør det.
Vi ses om en uke.
Etter at du har vunnet mesterskapet.
Takk.
EN KLASSE FOR SEG
Hva føler du om gjøremålene?
For å være ærlig synes jeg vasking er fredfylt.
Jeg stopper deg der.
Dette passer ikke.
Vi kan ikke ha fest hver gang du griper en kost.
-Clance! Slutt. -Hva er det?
Kan ikke føle meg så gammel hver dag.
Hvor gammel er du, vennen? Femten?
Se på uskylden i øynene hennes. Jeg ville fjerne den på en uke.
Jeg tror dette kan fungere.
Når vil du flytte inn?
Nei.
Jeg redder ekteskapet ditt.
Beklager. Du er søt, men du må gå.
Hva tenker du?
Jeg liker å lage mat.
Og jeg liker å være stille og lese og se løvet falle.
-Det blir så gøy, Clance. -Her er en liten gave fra meg til deg.
-Takk, Cheryl. -Takk.
-Takk, Cheryl. -Tusen takk, Clance.
Cheryl, vi skal gi beskjed. Ok?
Takk, Cheryl.
Greit.
Nei. Ikke snakk om. Beklager. Hun er besatt av meg.
Hva er dette? Hva fikk hun? Kjøkkenhåndklær til meg?
-Med ditt navn på. -Så rart. Hvem gjør det?
Clance, du trenger en romkamerat.
Jeg drar om to dager. En som kan hjelpe å betale.
Og en som kan sørge for at du har det bra når jeg er borte.
-Kanskje en ny Max. -Ikke morsomt.
Hei, gamlinger.
Nei. Cecil, jeg sa at du ikke skulle buse inn slik.
Max, kan du signere denne?
-Hva? -Hva er dette?
-Herregud. -Hva er det?
SCREWS FÅR JULING AV ROCKFORD-JENTE
-Hva? -Du er i The Defender.
-Gud!
-Du er i The Defender. -Jeg er i The Defender.
Maxine, jeg så deg i avisa!
Ja. Det hadde jeg glemt.
Hun kan signere et eksemplar for dere.
Bestevennen i avisa.
Det er ikke så farlig.
-Bare bildet. Og noen ord. -Å nei. En stort bilde.
Se på det bildet!
Gleder meg til å se din mors ansiktsuttrykk
når hun ser at du skal på turné.
Hvordan kjenner du mora hennes?
Fin inning her om dagen. Bra saker.
-Jeg tror du mener forbløffende saker. -Bløffende.
Veldig stort. Stort.
Det er en artikkel om det i The Defender.
Hva er The Defender?
-Kan dere gi oss et øyeblikk? -Ja.
-Jeg skal skaffe et eksemplar. -Les om det.
Du viste hva du er god for der ute.
Og du kan ha rett. Kanskje vi kan bruke deg.
Hva sier du til litt kastetrening hos oss?
Bare en start. Så kan vi se hvordan det går.
Takk for tilbudet.
"Men jeg fikk et bedre et." Tenk at jeg sa det.
Skulle ønske jeg så ansiktet hans da du takket nei.
Klart de tilbyr meg det nå, etter at jeg banket dem.
Det føles så godt å ikke trenge Screws.
Ok. Vent. Jeg glemte det.
-Jeg tok med litt moro. -Ser man det! Hun drikker øl.
Hun drikker øl.
Av og til.
Fatter ikke at jeg skal på turné med mitt eget lag...
...og en jente jeg tenker ustanselig på.
Det er helt utrolig, Max.
Jeg visste ikke engang at det var mulig å leve slik.
Jeg vet faktisk ikke om det er det.
Du har tatt på deg ringen.
Ja.
Av og til ønsker jeg at jeg ikke hadde opplevd henne.
Skjønner du?
For da ville ikke slutten såre meg slik.
Jeg er ferdig med å tenke på slutten.
Jeg vil heller ha fem minutter av hvordan dette føles nå
enn et helt liv før.
Ja, du har rett. Jeg også.
-Jeg kjenner deg også. -Vet du alt om meg?
De første to gangene vi møttes, snakket du ustanselig.
-Jeg kjenner livshistorien din. -Ok.
Når jeg blir nervøs, hender det at jeg fyller rommet.
Er du ikke nervøs lenger?
Nei.
Jeg hører meg selv.
For de fem minuttene.
-For de fem. -For de fem!
Tror du vi ser hverandre igjen?
Jeg vet ikke.
La oss ha en catch i tilfelle ikke.
Vent. Det er "spille catch".
Det er bra. Jeg testet deg.
Det var det alle sier.
-Er du klar? -Jepp.
PEACHES' HJEM BASEBALL I DAG
Greit, hør her. Kom igjen.
Kom igjen.
"La meg være noe hvert minutt i hver time i livet mitt.
"La meg være kald, la meg være varm.
"La meg være sulten eller ha for mye å spise.
"La meg være hederlig eller la meg synde.
"Bare la meg være noe hvert velsignede minutt."
Hvor vil hun med dette?
Jeg vet ikke.
I denne boka er det et tre som vokser ut av sement.
Ingen vanner det. Det får knapt lys.
Ingen følger med på det.
Men på et vis finner det en måte å vokse på.
Det er oss.
Ingen trodde at vi kunne gjøre dette.
De brydde seg mer om sminken enn ferdighetene våre.
Men allikevel vokste vi.
Men her er fakta.
Blue Sox har alltid vært sterkere enn oss.
Nå har de Jo. Hun var vår beste hitter, og...
De er bedre enn oss. De bare er det.
Carson, hvorfor sier du det?
Det å si det høyt betyr at vi ikke må være redd for det.
De er bedre enn oss. De er det.
Men det betyr ikke at de får vinne.
Husker dere hva Dove sa om garderoben?
Folk skriver på veggene, små bønner til gudene.
Spør dem om å gi dem sitt øyeblikk.
Dette er vårt øyeblikk.
-Får vi lov til å gjøre det? -Hold kjeft, Terri.
-Vil ikke havne i trøbbel. -Bryr meg ikke.
Vi skriver navnene våre her nå. Så de som spiller til neste år
eller om 50 år, vet at de er i vårt hus.
Ja.
-Kom igjen. -Gi meg den.
Vi vet at vi er her i dag for å trene,
men jeg tror ikke vi trenger å trene mer på cutoffs.
Jeg tror ikke vi må jobbe mer med stjeling.
Jeg tror ikke vi trenger å trene mer i det hele tatt.
Vi trenger ikke å vite hvordan kampen ender.
Vi må bare være der, kast etter kast, trekk etter trekk,
ett dyrebart øyeblikk om gangen.
Vi er Peaches.
-Ja! -Og vi kjemper for å vinne.
-Det stemmer. -Men hvis vi taper...
...la det bli storslått!
Ja!
La dem skrive dikt om hvordan vi tapte. Har jeg rett?
Ja!
Så la oss gjøre det! La oss vise dem!
Greit.
-Takk for boka. -Jeg visste du ville like den.
Så hvor er mannen din?
Jeg ba ham dra hjem.
Sa jeg trengte å fokusere.
Shirl.
Vi må snakke.
Hvis du har noe å fortelle meg, passer det nå.
Jeg har ikke noe å si til deg.
Du var min venn, og jeg stolte på deg.
Jeg er din venn.
Og treneren din.
Shirley, du er en av de smarteste spillerne jeg har møtt.
Du ser alt.
Men hvis du ikke kan slutte å flykte fra alt du er redd for,
-om det er boksmat... -Botulisme er virkelig, Carson.
-Det lammer. -Eller de du er sammen med.
Du vil aldri finne ut hvem du egentlig er.
Og det er synd, for den Shirley,
vi kunne trengt henne nå.
Jeg vet jeg kunne det.
Jeg tror ikke på noe du sier lenger.
Hva med dette?
Du hadde rett. Jeg er en av dem.
Jeg vet ikke hva det betyr for mitt liv, men i det minste lever jeg mitt.
Så du kan si det til Charlie. Til Bev. Jeg bryr meg ikke lenger.
Det er opp til deg.
Ok, pappa. Ses fredag klokka åtte. Vi vil være sultne.
Ha det.
Skal du spise middag der? Jøss.
Jeg vil bare ikke etterlate meg et kaos.
Men gode og dårlige nyheter: du blir med meg.
Nei. Jeg har planer om å raide en bunker et sted.
Er du mer nervøs enn meg?
Mora di har ennå ikke sett håret ditt,
og hele livet hennes er hår.
Når hun blir sint, er det skumlere enn noen av marerittene mine,
som du vet er skremmende.
Hva er dette?
Jeg bare...
Da jeg fullførte Guys tegneserie,
ville jeg tegne noe bare for meg.
Vis meg.
Det er så mye som skjer i fabrikken, og det er fullt av materiale,
og slik kan jeg fortsette å snakke med deg og dra på eventyr
selv når du er borte.
Dette er veldig bra.
Er det?
-Ja! -Det er ikke bare noe du sier?
Nei. Dette er ekte.
Du må sende dette til The Defender. Bedre enn deres tegneserie.
The Defender?
-Bedre? -Ja.
Jeg vet ikke om det er bedre.
Sammenlignbart? Ja. Lignende. Kanskje.
Men bedre? Hvor mye bedre?
-Mye bedre. -Ok.
Det er kamp tre, og dommedag for Peaches.
Hvis de ikke vinner denne, er det over.
De har krabbet opp fra siste, kjempet seg inn i mesterskapet.
Kan de gjøre det igjen?
Hva tror du? Skal vi omsider se litt baseball i dag?
Ja. Jeg tror det.
Vi håper det.
Ja.
Da setter vi i gang.
Kom igjen, Peaches. La oss knuse dem.
-Greit. -Kom igjen, Terri.
Og Peaches overlever og fortsetter kampen i kamp fire.
Se på dette, gutter.
Første baseman, jeg mener kvinne, nummer ni, Greta Gill, på plata.
La oss se hva hun kan.
Løp.
Gill kommer seg trygt til andre, og får Gonzalez hjem.
-La oss bli skitne! -Sånn ja.
Det er greit.
Med to løpere på basen er det Carson Shaws tur på plata.
Få meg hjem, Shaw!
Nok et treff for Peaches.
Trygg!
Og videre til kamp fem. For en serie, folkens!
Like rødt som leppene mine.
Gjør det vondt?
Det ser verre ut enn det er.
Vær så god.
Hei. Greit.
Dere må fortsette å spille. Vi trenger dere.
Takk.
-Hallo! -Hei!
Jeg fikk visst ikke det til å se enkelt ut.
Nei. Det så faktisk ganske vanskelig ut.
Jeg vil gjerne ha en autograf.
Ok.
Forstår meg ikke på baseball. For tregt for meg.
Du må lære for å se trinnene.
Mye som skjer, selv om det ikke ser slik ut.
Jeg tror jeg forsto det i dag da jeg så på deg.
Og jeg har alltid likt jenter som er litt voldsomme.
For jeg var slik.
Jeg ville også... Jeg vil tilby deg en jobb.
-Hva? -Utenfor sesongen, selvfølgelig,
for du må være i New York.
Men jeg vil gjerne ha en som deg på kontoret. Du kan nå langt.
Seriøst?
Å ja. Jeg er alltid seriøs.
Ok. Flott.
Dette gjør meg nervøs.
Gjør ikke dette deg nervøs?
Ikke spør meg om det. Jeg trenger ikke det. Mitt hus.
-Ja. -På et vis.
Jeg tror vi trenger et kodeord. Rød kanin eller blå skalle.
Bøffel.
"Bøffel"? Hvorfor trenger vi kodeord?
Hvis det går dårlig og vi må flykte.
-Clance, det er greit. -Herregud. Det begynner.
Clance?
Toni ber om litt hjelp.
-Ok. På kjøkkenet? -Jepp.
-Ok. Er hun der inne? Alene? -Absolutt.
Ok. Smiler hun?
-Så... -Så...
-Du skal spille med Red Wright! -Jeg vet det! Ikke til å tro.
-Han sier han tror jeg selger billetter. -Selvfølgelig, du er en stjerne.
Noen av dem er veldig gode, pappa.
Ikke så gode som deg.
Nei.
Følte på en måte at du ikke trodde på meg lenger.
Nei. Jeg har alltid trodd på deg.
Bare vanskelig for oss å ha tro på verden.
Makaroni og ost! Og rundstykker.
Det ser godt ut.
Er det 20 til som kommer som jeg ikke vet om?
Håret ditt...
Bøffel.
Ser bra ut.
Takk, mamma.
Alle sammen. Kom igjen. Sitt.
La oss be bordbønn.
Ja, be bordbønn. Bordbønn.
-Clance. -Beklager.
Gjett hvem som kom inn på salongen nylig, uten avtale?
Lynns søster.
Sykdoms-Louise?
-Nei! -Har hun fortsatt den lukta?
Ifølge henne
har Coloradoelva magisk kraft, og hun er leget.
Hva for noe?
Men det var fortsatt en eim.
Vi skal dra vestover noen kamper,
så jeg skal helt klart se på de helbredende elvene.
Clance, hva er siste nytt om Guy?
Fikk endelig et brev som bare var halvveis redigert. Han sa det var kaldt.
Jeg tror det betyr at de ikke er i Italia, der kampene finner sted.
Han ser verden nå, så når han kommer tilbake,
vil han ha ting å si.
Red sa de i fjor dro helt opp til Canada og tilbake ned til Mexico.
Så jeg vil også ha noen historier.
Mamma, leste du artikkelen min i The Defender?
Jeg skal begynne med desserten!
-Vi bør dra. -Det er det jeg sier. Kom igjen!
Å nei. Jeg tullet, for de...
-Det går bra. -Jeg også.
-Kan kan ikke bare ignorere meg... -Maxine.
Jeg må vise deg noe.
Du ble kjent med din fars familie
fordi de har vært her i generasjoner.
Og jeg innså
at jeg aldri har fortalt om min familie, hvordan vi kom til Rockford.
Dette er brev som mora mi skrev til bestefaren sin
mens de var på tur opp hit fra Florida i 1906.
De flyktet fra ingenting til ingenting.
Jeg vil at du skal lese dem.
Mamma, jeg vet du så The Defender.
Er du ikke litt glad? Er det alt du har til meg?
Jeg kjenner deg.
Jeg har visst siden du var liten jente at du aldri ville få en ektemann.
Og det er derfor jeg har prøvd å gi deg noe eget. Salongen.
Litt makt i dette livet!
Kvinner uten menn er ikke beskyttet, særlig ikke de fargede!
Det er min feil, jeg fikk deg til å tro at verden var et godt sted,
for det var det jeg ville at den skulle være for deg.
Så du må lese de brevene, så du virkelig forstår.
Takk for alt.
Jeg vet ikke engang hva jeg skal si til henne.
For jeg antar en del av meg...
Kanskje hun har rett. At jeg gjør alt vanskeligere for meg selv.
Nei. Du følger drømmen, og det er ment å være vanskelig.
Hadde du en drøm du forfulgte?
Jeg?
Du ser på den.
Når du kommer til Sør-Dakota, vil jeg at du skal oppsøke en venn av meg.
Han heter Arn.
Han vil minne deg mye om meg. Du vil like ham.
Og i Des Moines: The Rock.
Det er en av de siste bra barene der ute.
Du og Esther bør sjekke den.
Takk.
Hva er det?
Du og jeg og Esther.
Ja?
-Høres bra ut. -Det gjør det.
Men hold øynene åpne.
Forsiktig med hvem du stoler på.
Men sørg for at du nyter hvert øyeblikk, Max. Alt sammen.
Det skal jeg. Jeg lover.
Ok.
Takk, onkel Bert.
Jeg trodde hun skulle forstå det.
Jeg vet det.
Hei, Shirl.
Shirley, jeg kan ikke leve som...
Herregud. Hva... skjer?
Jeg er ikke tiltrukket av deg. Jeg er ikke det. Det er smittsomt.
-Jeg liker menn. -Flott. Ja.
Du er en vakker kvinne, men jeg bare... Jeg føler meg ikke seksuell.
Nei. Jeg bare dobbeltsjekket. Føler meg ikke seksuell.
Går det bra?
-Veldig bra, faktisk. -Ja vel.
Jeg føler meg så frigjort.
Lenkene jeg gikk med. Hva var jeg redd for?
-Har spist fra bulkede bokser. -Jeg ser det.
Jeg har ikke botulisme. Vet du hvilket mirakel det er, Carson?
Jeg kysset deg. Det gjør meg ikke til lesbe.
-Det fungerer ikke slik. -Takk for at du støtter meg...
...beklager, med dette.
Jeg vet ikke om du bør tømme den bulkede boksen.
Er ikke redd. Kan kysse.
Jeg tror ikke... Det går bra. Jeg er ikke interessert.
-For å vise at jeg ikke er det. -Jeg ville ikke at det skulle skje.
Og Carson, vi skal slå Blue Sox.
-Ja. -Ja.
Greit. Nå skjer det. La oss konsentrere oss om kampen.
Ja.
Så tegnene...
Damer!
Det er tid for å dra til vår siste kamp.
Vent. Sangen. Jess.
Vær så snill.
Jess. Kan vi synge?
Ok.
Gjør klar Hør signalet
Tida har kommet
Til ene og alene
Spille ball
Greit, la oss spille.
Vi er medlemmene av Den amerikanske ligaen
-Vi kommer fra byer nær og fjern -Nær og fjern
Vi har kanadiere
Irer og svensker
Vi er alle for en Vi er en for alle
Vi er amerikanere
Hver jente står Med hodet stolt reist
Hennes motto handle eller dø
Hun er ikke ikke den som bruker Eller trenger alibi
Våre ledsagere er ikke for myke
De er ikke for tøffe Våre managere er på ballen...
Gi en varm velkomst til deres Rockford Peaches!
I femte og potensielt siste kamp i serien
kaster vi mynt om hvem som slår først.
Blue Sox spiller som hjemmelag i dag.
Strike!
Der er den curven jeg snakket om.
Du må følge med. Hun er snikete.
Garcia tuller ikke i dag, folkens.
Grounder til første, Gill. Garcia spurter for å dekke.
Bra!
Uanstrengt spill av Peaches.
Og det bringer oss til andre inning.
La oss se om Peaches har det som trengs.
Klarer de noen løp, eller vil Blue Sox stoppe dem?
Basen er fullastet og én ute.
Her kommer Ana Blair.
Babit sjekker Gill for pickoffen, og kastet!
Å! Dobbelt spill!
Bra, Jo!
Så dere det?
Slutten av tredje, og ingen løp ennå.
Babit slår langt inn i midtfeltet.
Kom igjen. Hun går til to.
-Kom igjen, Terri! -Hun går til tre!
McCready avskjærer!
De er for sent ute.
Her kommer Bazookaen DeLuca.
Klar til å vise oss hvordan hun fikk det navnet.
Godt å se dere. Har dere savnet meg?
Strikeren er sterk, men bommer.
Jeg har nummeret ditt, Striker.
Du store, for et kast!
Glemte du et?
Ikke tilfeldig at de kaller henne Striker.
Den armen gir DeLuca valuta for pengene.
La oss se hvem som kommer seirende ut av dette.
Har dere alle tippet?
Det er Bazookaen mot Den spanske strikeren.
Utrolig mottak.
Her, Jess.
Trygg!
Det var det. Kampens første løp.
Blue Sox skårer.
Nå er det Carson Shaw med to løpere på basen.
Hun slår den langt mot høyre vegg.
Og det ser ut til... Ja! Hun går etter den.
Benjamin går hele veien.
Og her kommer Cavell.
Peaches skårer endelig...
Takket være stjernespiller og trener
Carson Shaw.
-Skal vi vinne? -Ikke...
Ikke tenk det engang.
Peaches tar ledelsen.
Hva gjør du her?
-Nydelig hjem du har, Ton. -Det vet jeg. La oss snakke inne.
Nei. Jeg vil heller bli her ute. Det blir ikke lenge.
Jeg vet du ikke liker måten jeg lever livet på...
Tror du at mitt problem er at du løper rundt kledd som mann?
Kanskje jeg ikke forstår det, men det er ikke mitt problem.
-Du forlot meg. -Jeg måtte det.
-Var ikke noe liv for meg... -Jeg sa du skulle vente.
Men nei, du bare dro.
Ante ikke at du var i live halve tida.
Og jeg ble.
-Måtte ta meg av dem alene. -Jeg hadde ikke noe valg.
Vær så snill.
Det er alltid et valg.
Jeg er her angående Max.
-Vi må snakke. -La være.
Jeg vil hun skal være trygg.
For noen av oss er ikke "trygt" trygt.
Vil du vite hvorfor jeg dro?
Jeg dro på grunn av deg.
Mamma og pappa ville jeg skulle være og gjøre ting.
Det var uaktuelt. Men det var du som sa:
"Bare gjør det som gir mening.
"Oppgi en del av deg selv for å gjøre det enklere."
Toni, du var den farligste røsten, for jeg kunne ha gjort det.
Ville bare at du skulle bli.
Jeg vet det.
Men Max er mer som deg enn meg.
Hun er sta. Og hvis du ikke lar henne dra,
vil hun ikke komme tilbake til deg.
Så dette er siste mulighet til å ta farvel.
Så, ja...
-Da skjer det vel. -Vi kan gjøre dette. Jeg kan det.
Jeg skrev adressen på alle. Du trenger bare å sende dem,
-så du er nødt til å skrive. -Jeg vil det.
Og ikke noe "alt vel, det går bra". Jeg vil ha detaljer.
Mal bilder og miljø. Jeg vil ha adjektiv.
Føle at jeg er der.
-Greit. -Greit.
Husk at søppel er på tirsdag nå.
Ikke legg ut søppel på onsdag.
Blir der en uke. Får vaskebjørner i hus.
Slapp av, Max. Jeg liker å ta ut søppel. Lukta.
Cheryl, ikke nå.
Du får bo hos meg, så hva må du være?
Stille. Jeg er der om du trenger meg.
Jeg vet du vil få nye venner der ute. Som Esther og slikt,
men ingen av dem er bestevennen din.
Du er min eneste bestevenn.
-Kanskje jeg ikke burde dra. -Hva? Nei!
Du trenger meg på fabrikken og hjemme.
-Iallfall til Guy kommer tilbake. -Max, du må dra.
Dette er drømmen din.
Nei.
Det er slik jeg skal spille baseball.
Og jeg elsker sporten, men du er mitt lag.
Greit. Da avslutter vi. På tide å dra.
Sett deg på bussen, ellers slår jeg deg på hodet.
Greit, men jeg er tilbake til våren. Så snart jeg er ferdig.
Nei, Max.
Dette vil føre deg et sted, og det vil føre deg et annet sted.
Dette er begynnelsen på alt.
Og jeg er så glad på dine vegne.
Og bare ikke glem meg.
-Det ville jeg aldri. -Ok.
-Takk. -For hva da?
For at du fikk meg hit.
Kom her.
Vi drar. Nå!
Bare et øyeblikk!
-Ok. -Ok. Greit.
-Glad i deg. -Glad i deg.
Ok. Gå.
Jeg vet det.
Tørk øynene dine.
Du vil ikke at de skal se at du gråt.
Er du klar?
Jeg er klar.
Er du?
-Ja. -Kom deg på bussen.
-Glad i deg. -Enda mer i deg.
-Nei, jeg er det. -Jeg er det.
Ok.
Glad i deg også, Clance.
Pokker heller! Les situasjonen.
Vi er ute.
Her er vi i slutten av åttende, og hvilken kamp så langt.
Med én ute, en løper på første, gjør Garcia seg klar, og kastet.
Pop fly.
Bør være en enkel ut for Peaches.
For et mottak!
Tuller du?
Shaw viser seg for fansen.
Godt mottak, Shaw.
Sett i gang.
Med to ute prøver Garcia å avslutte inningen ute.
Jøss! Det er et stort treff.
Benjamin jager ballen og holder på å falle.
Hun går til tre!
DeLuca kommer hjem!
Hun kommer rundt.
DeLuca går hele veien.
DeLuca kommer seg hjem og Blue Sox tar ledelsen
med fire-tre.
En utrolig trippel av Davis.
Ball én, høy og ut.
Garcia begynner å se sliten ut der ute.
Jøss, Strikeren slo bjella igjen.
Bakkeball på høyre side. Benjamin tar den,
men Blue Sox skårer, og leder nå med to.
Bare pust.
Du fikser dette.
Shaw snakker litt med kasteren sin.
Kan Peaches samle seg og komme med igjen?
Høy ball.
Og McCready med et lett mottak for å avslutte inningen.
Er du Peaches-fan og ikke vil de skal gi seg,
lag litt lyd!
Peaches!
Hør på det.
Det er ingen andre steder jeg heller vil være
enn her med hver og en av dere.
Vi kan komme tilbake neste sesong, men det blir ikke det samme
som det er i dette øyeblikket.
Alle sammen, her,
er de opprinnelige Rockford Peaches.
Aldri igjen.
Hvordan vil dere at dette skal ende?
Vis meg nå.
La oss gå for gull!
-Gå for gull! -Gå for gull!
Ta dem, Lupe!
Løp, Lu!
Ikke utelukk Peaches ennå.
Singel av Garcia får Shaw hjem.
Peaches ligger bare ett bak.
Slå den til helvete, Esti!
En bleeder av Esti Gonzalez rett i ingenmannsland!
Kan Gonzalez slå kastet? Ja!
McCready klar til å slå nå.
Med løpere på første og andre er Babit ute etter en pickoff.
Småen!
-Dobbel stjeling! -Begge?
Hei! De roper ting i kode!
Ikke kode, idiot. Det er spansk.
Herregud! Jeg tror ikke mine egne øyne.
Garcia og Gonzalez går for dobbel stjeling!
Hun slår kastet.
Godt jobbet.
For en forestilling.
Kom igjen!
Det er greit.
Med én ute og løpere på andre og tredje
kommer Cohen seg til plata. Og hør på det publikummet.
Du fikser dette!
Pent, Shirley. Ja!
De ligger likt!
Blodtrykket mitt går i taket, folkens.
Kan Peaches slå Sox og vinne serien?
Ja!
Slutten av niende, og om Peaches får denne ut,
er vi på vei til ekstra inninger.
Neste til å slå er sluggeren Jo DeLuca, som har slått bra i dag,
fikk tre av fire ut mot Garcia.
Kom igjen, Lupe. Knus dem.
Kom igjen.
Peaches bør passe seg.
Blue Sox trenger ett løp for å vinne mesterskapet.
Feil. Garcia var heldig med den.
Pent, Lupe.
Garcia gjør seg klar, og kastet.
DeLuca med et monsterslag!
-Faen! -Den flyr...
Ta farvel, for den ballen er ute!
Og det er kampen, folkens.
Jo, går det bra?
-Herregud! -Hva skjedde?
Det er kneet. Pokker heller. Stolpen.
Hei...
-DeLuca, kan du gå? -Nei!
Jeg tror ikke det.
-Hun kan ikke gå. -Det må hun.
Kan laget hjelpe henne?
Hun må krysse plata uten hjelp fra lagkameratene,
ellers må de gi seg.
Det er en jævla dum regel!
Hun slo den over muren. De har jo vunnet.
Slik er reglene. Hun må berøre sekkene.
-Kom... -Det er over.
-Kom igjen. Kom her. -Hva er det du...
Kom igjen. Legg vekta på oss.
-Nei, dere. -Klar? Det er greit.
Sånn. Kom igjen.
-Greit? -Greit.
Vi har deg.
-Du fikser det. Herregud! Det gjør så vondt.
Vi har deg.
Vondere enn da den ponnien tråkket på albuen?
Tråkket på albuen? Lå du?
-Ja. -Vi drakk mye absint.
Jeg lette etter en sølvdollar. Tror ikke den var virkelig.
Den var ikke virkelig.
Hei. Kom igjen.
Kom igjen!
-Vi har deg. -Damer...
Det var pokker til slag.
Dere. Takk!
-Kom igjen. Kom rundt to! -Greit.
-Ja, det stemmer. -Dere trenger ikke gjøre dette.
-Jo, selvfølgelig. -Vi har deg.
Da skjer det.
Hører du det, Jo?
-Ja. -For deg.
Onkel hadde rett. Du er altfor myk.
Det er sant.
Jeg er glad i deg, Joey.
Jeg er glad i deg også, Bird.
Bra baseball.
Gå. De vil ta bilde av deg.
Det var det!
South Bend Blue Sox, i Jo DeLucas hender,
er de første mesterne
i Den amerikanske jenteligaen.
Dere bør sove fort.
Vi er i bussen innen soloppgang.
Vi har en ettermiddagskamp i Minnetonka vi må rekke.
Du vet at vi har forstått det nå.
-Greit. -Vi vet det.
Max.
Jeg skal bare ringe hjem.
Bare to jenter på laget må dele et rom, og det er bare én seng, så...
Ikke vær for lenge.
Jeg skal være rask.
Greit. Vi ses der borte.
Hallo, dette er Clance og Cheryls Skjebnens hus.
Cheryl, vet Clance at du svarer slik?
Max. Hei!
Jeg prøver bare å gjøre ting gøy her.
Burde jeg prøve Kjærlighetens hus?
Hva sa jeg om å ta telefonen?
Max? Fortell hver detalj. Hva gjør du? Hvor er du?
Clance! Jeg er i Rice Lake i Minnesota.
Hvordan er Minnesota?
Vet ikke ennå. Gikk nettopp av bussen.
Vi spiller i morgen. Hvordan går det?
Bra.
Lite har endret seg siden du dro for noen timer siden.
Chapman.
Ikke svikt meg.
Jeg skal ikke det. Takk!
Hva? Hva skjer? Hva skjedde?
Clance, jeg fikk drakta.
Herregud! Max!
Du har drakta di. Det skjer, Max.
Jeg har bare en mynt, men jeg ringer igjen snart.
Jeg savner deg.
Ok. Greit. Jeg savner deg også.
Jeg føler at jeg lyver for henne.
Jeg vet det.
Men hvis du sier det, vil hun komme tilbake.
Jeg trodde du ville det.
Ja.
Men hun trenger å dra.
Jeg ville bare oppdra et barn som visste hva hun ville.
Max finner ut av ting.
Ja.
Det er bare... Først Guy, og så Max.
Jeg vet ikke om jeg klarer dette alene.
Clance.
Jeg ville aldri la deg gjøre dette alene.
Jeg hadde ingen god mor.
Hvordan vite at jeg gjør det riktig?
Du vil ikke det.
Du vil gjøre alle typer feil med henne.
Det gjør vi alle.
Vi vet ikke at det er en jente.
Men det føles slik, ikke sant?
Ja, det gjør det.
Kom igjen!
Host, host, Peaches er best!
Kom igjen! Skål!
Peaches!
Teknisk sett tapte vi, så...
-Jess. -Jess.
Jeg bare sier det!
Teknisk sett, ja, men hjertet...
Damer! Damer?
Å, pokker.
Jeg er ikke lenger anstanden deres.
I det minste ikke før neste sesong.
Så for all del, fortsett!
En drink, Miss McCready.
Vent.
Takk. Følg meg.
Miss McCready. Jess.
Jeg tror dette tilhører deg.
Hva er det?
Bøter du har fått for å gå med bukser.
Regler er regler, men reglene sa jeg måtte samle inn bøtene,
ikke hva jeg skulle gjøre med dem.
Og det er slutten på sesongen, så...
Ingen har gjort noe slikt for meg før.
Vi må ta vare på våre egne, ikke sant?
Ikke glem krigsobligasjonene. La oss bli med på moroa.
-Hei. -Hallo.
-I går kveld, hva? -Det stemmer.
Tror du vi ses igjen etter i kveld?
Selvfølgelig!
Ok.
Jeg tror vi ses om 15 år.
Ok. Jepp.
Jeg ser deg på andre siden av gata,
med de fem små barna etter deg.
En fin skallet flekk oppå hodet ditt,
og du vil ha en tykk bart da. Det høres riktig ut.
Det er arvelig.
Du er borgermester i New York innen den tid.
Selvfølgelig.
Har sikkert følge med minst sju forskjellige.
-Kanskje åtte. -Å ja.
Bor i en herregård ved Park Avenue.
Og av og til...
...tenker du kanskje på meg.
Ja, kanskje.
Du kan bli med meg.
-Til New York? -Ja.
-Mener du det? -Ja, jeg tror det.
Ja.
Jeg mener... Hvordan skulle det fungere?
Jeg vet ikke. Men toget går i morgen...
Kom igjen.
Chapman!
-Jeg kjører. -Beklager.
Har dere sett Greta?
-Jeg tror hun dro. -Pokker.
Jeg ønsker dere alle det beste.
Å, vennen!
Hva skal jeg gjøre uten dette lille gårdsansiktet?
Fortsatt ikke fra en gård.
Hvordan tar jeg farvel med den søte hestebaken?
-Jeg vil savne deg også, Maybelle. -Hør på meg.
Du klarte det.
Du gjorde det.
Du er ikke den du var da alt dette begynte.
Og det er svære saker med stor S.
Jeg vil så gjerne ta farvel på rett måte.
Men jeg må gå og hente noe.
-Gå og hente noe. -Hente noe.
Greta!
-Jeg kommer for sent til toget. -Vent litt.
-Gi meg et øyeblikk. -Ok.
Greit.
Jeg kan ikke bli med deg.
Men jeg måtte gjøre det én gang til før du dro.
Drar du tilbake med Charlie?
-Nei. -Nei?
Jeg vet ikke hvor jeg skal dra.
Du forandret livet mitt.
Du åpnet meg igjen, Carson.
Ses neste sesong?
Jeg ville aldri gå glipp av det.
Tekst: Marius Theil
Kreativ leder Gry Impelluso