DOMOV VÍL BYL CELÉ VĚKY MÍSTEM MÝTŮ A LEGEND.
PAK PŘIŠLY ŘÍŠE LIDÍ A VÁLČILY O JEHO BOHATSTVÍ.
VELKÁ VÁLKA SKONČILA PŘED SEDMI LETY,
KDYŽ SE REPUBLIKA BURGUE STÁHLA
A ZANECHALA VÍLY POD KRUTOVLÁDOU JEJICH RIVALA, PAKTU.
NĚKDEJŠÍ DOMOV JE NYNÍ PEKLEM, Z NĚHOŽ VÍLY TOUŽÍ UPRCHNOUT...
Utíkejte!
ANOUN OKUPOVANÝ PAKTEM TIRNANOC
Honem!
Vpřed! Vpřed! Vpřed!
Sejměte ji!
Hej! Už jsem ti říkal, že podíl dostaneš, až já dostanu svůj.
-A teď odfrnkni. -Ne. Jedu s vámi.
Zapomeň. Potřebujem tě tady. Seš náš poslední naháněč.
Balím to. Najdi si někoho jiného, kdo ti sežene pasažéry.
Já jedu do Burgue.
Máme dohodu.
Nemáš prachy?
Dej si vodlet zpátky na břeh.
Při vší úctě, kapitáne, nikam nejdu.
Táhni z mý lodi, než tě z ní shodím.
Zkus si to.
Vrátila jsem se z té hroudy, kam tví hoši ani nepáchnou,
a složila jsem tam horší věci, než jsi ty.
Pobřežní děla!
Do prdele. Vezměte ji do podpalubí. Mažeme odsud, hoši.
Děkuju.
Promiňte.
Promiňte, slečno?
Chci vám poděkovat za to, co jste udělala.
Říká se, že to vy jste nám zařídila převoz.
Prosím, neděkujte mi. Ještě jim musíte zaplatit.
Nebo si to odpracovat v Burgue.
Tohle není nic.
Je to všechno.
Dala jste nám šanci na lepší život.
To doufám.
To je burgueský voják?
Ano. Poznali jsme se za války.
Vy dva jste byli...
Není se za co stydět.
Jednou jsem měla dostaveníčko s burgueským střelcem.
Hlavně ze zvědavosti. Ale byl to docela milý kluk.
Pro mě to bylo něco víc.
Proto míříte do Burgue? Abyste byli spolu?
Ne.
Zemřel při posledním útoku Paktu.
To mě mrzí.
Hej!
Kam tam pospícháš, zlato? Pojď za mnou.
Víš, tady na Row nemůžeš prodávat tyhle humusy.
Ne bez povolení.
Ale naštěstí je tvůj šťastnej den.
My ti ho prodáme.
Musím se zeptat otce.
Ten tady není, ne?
Ve svý zemi býval doktor, velký zvíře.
Fakt? A teď tu prodává tyhle prasárny.
Tak dělej. Sbal tyhle hnusy, jasný?
Tady prodávat nebudeš.
Seberete to?
Co říkáš?
-Thatchi, ne! -Ne, buď v klidu.
Nejspíš chceš lekci z občanský nauky.
To bych nedělal.
Nebo co?
Radši si vyměňte kalhoty.
Ne. Nech toho. Přestaň!
Promiňte, inspektore. Je nový.
Přeskočilo ti? Víš, kdo to je?
Děkuju, inspektore.
Jak se má otec?
Dobře. Co vás sem dnes přivádí?
Případ.
V noci se probrala.
Vnímá? Mluví?
Jo. Z milosti Titanie.
Magrite, lásko,
je tu inspektor Philostrate.
Říkejte mi Philo.
Jste od policie?
Ano.
Mám za úkol najít muže zodpovědného za ty útoky.
Zlovolného Jacka.
Jo, tak mu říkají.
Chcete říct, že tak mu říkáme my stvůry.
Na váš druh by Jack palici nevztáhl.
S ním můžeš mluvit, Mags.
Patří k těm dobrým.
Mluvil jsem s pár dalšími,
kteří mohou mluvit.
Moc daleko jsem se bohužel nedostal.
Doufal jsem, že mi povíte víc.
Pomozte mi dostat toho muže, můžeme-li mu tak říkat,
před spravedlnost.
Dal bys mi čaj?
Samozřejmě.
Jste z Anounu.
Nějakou dobu jsem během války pobyl v Tirnanockých horách.
Sloužil jsem v mimakonventu,
jednom z nejkrásnějších míst, co znám,
s nejstatečnějšími lidmi, jaké jsem poznal.
Možná jsem tam nechal své srdce.
Já taky.
Mrzí mě, že si tu hrůzu musíte prožít znovu.
Ale ten muž je pořád na svobodě a loví nevinné víly.
Každé tři týdny někoho uloví.
Jsou to tři týdny od vašeho útoku. Udělá to znovu.
Musíme ho zastavit.
Potřebuju vaši pomoc.
Prosím.
Slyšela jsem ho,
než jsem ho viděla.
Řekl, že jsem vílí kurva.
Prý to ze mě cítí.
Temnotu.
Pamatujete si, jak vypadal?
Měl vyholenou hlavu,
kromě vousů po stranách tváře.
Licousy.
Na předloktí měl tetování.
Jaké?
Myslím, že hada.
Ještě něco?
Pomoct může i ten nejmenší detail.
Měl uniformu.
Uniformu?
Jakou?
Policejní?
Vojenskou?
Víte to?
Nejsem tu moc dlouho.
Ne.
Samozřejmě.
Děkuju.
Moc jste mi pomohla, jste statečná. Pravá žena z hor.
Pane Philo.
Jste dobrý muž.
Doufám, že najdete, co jste tam ztratil.
I vy.
Opatrně, Franny! Nechoď tak blízko, Petere!
Slyšel jsi chůvu, hned se vrať!
Nevšímej si jí, je to stará nána!
U svatého Martyra, podívej!
Ztroskotala loď!
Vraťte se.
Běžte pro konstábla. Honem!
Naše město zamořují stvůry.
BALEFIRSKÁ SÍŇ
Mění celou naši společnost.
Ale ne k lepšímu.
Přitahují neřesti, zhýralost,
strašnou závislost na lixeru,
uctívání podivných bohů.
V ulicích není bezpečno.
Do některých čtvrtí už se slušní občané neodváží.
Lidé hledají pomoc u kancléře.
A co dostanou?
Většinu nedělající vůbec nic!
Zdá se, že milý pan poslanec Longerbane zapomněl,
proč vlastně musel vílí lid uprchnout ze svých zemí!
Protože strana, kterou vede,
dovolila, aby Tirnanoc padl do rukou Paktu!
Nezapomeňme, která strana
nás zatáhla do toho pomýleného pokusu vybudovat říši.
Tu válku jsme mohli vyhrát.
Tu válku jsme měli vyhrát!
Jen se dívejte, jak se vyhýbá problému.
Burgueští občané nemohou najít poctivou práci,
protože stvůry dělají jejich práci za pakatel!
Pokud si poslanec Longerbane přeje poslat vílí lid zpátky, odkud přišel,
ať to udělá, pokud získá většinu hlasů.
Zákonodárství je odpovědnost
této ctěné komory.
Mou zase, aby se ty zákony náležitě vymáhaly!
Kromě těch, které jsou proti sdružování s vílími poběhlicemi.
Taková drzost!
Zpochybňovat čest mojí rodiny!
Zpochybňovat? Jak?
Na jeho pomluvách nesejde.
Jméno Breakspear nelze očernit.
Neměl by sis takovou drzost nechat líbit,
když máš většinu.
Ano, je to však těsná většina.
Jeden chybný krůček mě může stát kancléřství.
Jonahu!
Dobré ráno, otče.
Ahoj, matko.
Nelze očernit.
Jistě, manželi.
Kdepak jsi byl?
Venku, s kamarády.
Celou noc?
Vypadá to tak.
Snad ne na Carnival Row.
Jistěže ne.
Ne, řekla jsi mi dost jasně, kam smím a nesmím.
Jsi kancléřův syn, Jonahu.
Nesmíš nahrávat otcovým nepřátelům.
Buď klidná. To radši umřu,
než abych ztrapnil svého milovaného otce.
Obávám se spíš o tvou budoucnost, Jonahu.
Nic se neboj.
Moje budoucnost je zářná, kam až oko dohlédne.
Drazí Burguešťané,
naše město je v obležení.
Ale nejste sami.
Ať je vás slyšet.
BOUŘE ZNIČILA LOĎ
Sto mrtvých!
Tak už jsi ho chytil?
Tourmaline.
Už jsou to tři týdny.
V noci půjde na číhanou, co?
Taky tě rád vidím.
Mám si vyřídit pochůzky,
než zapadne slunce?
Už bych ho měl,
kdyby byly jeho oběti sdílnější.
No jo. Týpek s odznakem, co buší na dveře,
pro ně není zrovna útěcha.
Co?
Můžu ti říct, že policisté sice nejsou svatí,
ale nejsme Pakt.
Nechali jste nás jim napospas, stejně jako teď Jackovi.
To se povídá.
Jasně.
Je to zlé? Mám se bát nepokojů?
Není to dobré.
Masakruje nás rasista s palicí
a většině z vás je to u prdele.
Chceš mít problém?
Jo, už nejste v Ovčí zemi, vy zasraní klusáci.
Tohle město je naše! Zapište si to za uši.
K tomu Jackovi. Řekla bych ti, kde hledat.
Jasně, proto jsi tady.
Poslední oběť říkala, že má licousy.
To se podívejme.
Vidíš tohle?
Další vrak.
Z Anounu.
Nějací přeživší?
Přežil někdy někdo?
Našli ji na břehu u mysu Tairn.
Přesně, co tohle podělaný město potřebuje, další vílu.
Hej, vstávej.
Jméno.
Jméno?
Vignette. Vignette Stonemossová.
Ne tvoje, ty hlupačko, tý bárky, co šla ke dnu.
Vykoupení, tak nějak.
Jo. Kde ses nalodila?
Poblíž Anounu. U pobřeží.
Jsou chytří ti lodivodi.
Plaví se u břehů, aby nebyli na dostřel Paktu, co?
Ale ne dost chytří, aby se vyhnuli zimním bouřím.
Co je s ostatními?
Mrtví až na tebe.
Nechtěli nás pustit z podpalubí, ani když loď
-nabírala vodu. -Vstávej.
Kdyby vás pustili a vy jim frnkli na břeh,
nevydělali by na vás ani pětník.
Jakou máš smlouvu?
Vím jen to, že za plavbu jsou dva roky práce.
Tak jo. Zaeviduj ji.
A zjisti, čí byla ta loď,
a pošli ji, kam patří.
Tady. Tohle.
Kdopak to asi je?
Je to nejhezčí dům na Crossingu. Musí být opravdu bohatý.
Určitě bude.
Poslal na aukci právníka, ani ten dům neviděl,
jak jsem slyšel.
Neviděl ho?
Tak to bude ohromně bohatý.
Očekáváš někoho, drahá sestro?
Ne.
Ano? Přejete si?
Hledám pana Ezru Spurnrose.
V pořádku, Afisso.
Já jsem Ezra Spurnrose.
Jste majitel korábu Vykoupení?
Čeho se to týká?
Ztroskotal.
Jistě jste si byl vědom všech rizik.
Očividně ne.
Vložil jsem značnou část rodinného jmění
do té lodi.
Bylo mi nabídnuto zakoupení této lodi
Vykoupení pro přepravu osob
výměnou za podíl ze zisku za dopravu těch
zoufalců k našim břehům.
To není nelegální.
-Že? -Ne.
Ale mělo by být.
Už tak tu máme dost stvůr,
děkuju pěkně.
Co se týká tady téhle víly,
má smlouvu za cenu přepravy,
padesát guldenů.
Můžete tu smlouvu prodat, nebo si ji nechat jako služku,
je to na vás.
Služebná!
Ezro! Žádnou jsem neměla, co zemřel náš ubohý otec.
Tak je na čase to neslýchané pochybení napravit.
Děkuju.
A omlouvám se.
Za co, drahá?
Že jsem zpochybňovala tebe i tvoje záhadné podnikání.
Očividně všechny záležitosti zvládáš skvěle.
Jak se jmenuješ?
Vignette.
Tak pojď, ať se dáš do pořádku.
Někde budu mít uniformu minulé děvečky.
Sojkotu máš volnou.
Své záležitosti si řeš jenom tehdy.
Pardon.
To minulé... víc mléka.
Minulé děvče mělo zástupy příbuzných,
pořád u dveří. To stačí.
Ve dne v noci. Bylo to otravné.
Nebojte se, slečno.
Já žádné příbuzné nemám.
Jsou stále v Tirnanocu?
Jsou mrtví.
Je samozřejmě hrozné, že Burgue nechala Tirnanoc
napospas hrůzám Paktu.
Ujmout se ubožačky, jako jsi ty, je to nejmenší, co můžeme udělat.
Vyčisti si nehty, než mi budeš podávat čaj.
Ano, slečno.
Sedí ti to dobře.
Vy víly jste tak hubené a křehké.
-Ale ten copánek... -Ne.
Omlouvám se, slečno.
Nezlobte se. Já jen... že už mi toho moc nezbylo.
Můj cop značí, kým jsem.
Jak zvláštní.
Připomíná, koho jsem ztratila.
Snad s tebou nebudou potíže.
Můžeš jít.
Tohle je naše město.
Patří občanům Burgue!
Stačí se podívat na to bezbožný peklo,
který ty posraný stvůry udělaly z vlastní země,
a víte, co je v sázce!
Pokud Absalom Breakspear nedokáže zastavit
příliv těch stvůr, který zaplavují naše břehy,
ať udělá místo muži, kterej to dovede.
Longerbane!
VOLTE
Longerbane!
Je to ostuda, tak to je.
Bývaly to vážený čtvrti.
Seržante, co tady kurva děláte?
Co vím, tak není nezákonný sdružovat se s podobně smýšlejícími lidmi.
Ani s takovými lidmi,
co chtějí vzít víly palicí po hlavě?
Pořád ho honíte?
Jak dlouho ještě?
Dokud ho nenajdu. A já ho najdu.
Jo. Ale ne mezi touhle slušnou cháskou.
To nevím. Možná je blízko.
Hodně blízko.
Co to naznačujete?
Jackova poslední oběť říkala, že má licousy.
Je plešatý.
Nosí uniformu, seržante.
No jo, ty zajebaný stvůry,
ty řeknou cokoli za trochu pozornosti, co?
-Jasně. -Jo, přesně.
Tak mi klidně ukážete svou ruku, že?
Nemusím vám ukazovat ani hovno.
Přísahal jsem chránit lidi tohohle města stejně jako vy.
Vy a vaše cháska
mezi ty lidi počítáte i víly?
Proč vás tak zajímají?
Proč k nim cítíte takovou náklonnost?
Protože jsem s nimi sloužil ve válce.
Nasazovali vlastní životy a moc se mi nezdá,
jak se jim tohle město odvděčuje.
Jasně. Válka. Slyšel jsem, co se tam dělo.
Tak vy jste slyšel?
Nedivil bych se, kdyby chlap trochu ujel.
Kolem žádná pořádná ženská, jen ty okřídlený žínky,
ochotný roztáhnout nohy za lesklej groš.
Je to snadný.
Stačí zavřít oči a myslet na svoji drahou doma.
Prý je to stejný jako strčit ptáka do vědra s mastným masem.
Je to pravda?
Vstaňte a budete toho litovat.
Nemyslete si, že vás nenahlásím!
Do toho! Už se těším, až řeknu, kde jsem vás potkal!
PRONÁJEM POKOJŮ
Dobrý večer.
-Paní Fyfeová. -Pane Philostrate.
Jídlo máte teplé.
Jsem vám vděčný.
To byste měl.
Večeře se podává mezi šestou a sedmou. To jsou pravidla.
No tak, pane Bagstocku,
můžeme dát panu Philostrateovi čas,
vzhledem k tomu, že zajišťuje bezpečnost v ulicích.
To je protežování. Nemyslete si, že jsem si nevšiml.
Nikdy jsi mi neřekl, jak se ti to stalo.
Určitě řekl.
Ve válce.
Ale neříkal jsi, jak se to stalo.
Víc bys určitě vědět nechtěla.
Proč ne?
Protože ne každý se vrátil.
Myslíš mého manžela?
Je to sedm let. Víc.
Staré rány někdy bolí nejvíc.
Já se s bolestí smířila.
Zajímá mě ta tvoje.
Byla válka a bylo to zlé a...
něčeho lituju.
To určitě není všechno.
Co když je?
Proč myslíš, že ten příběh stojí za to?
Protože znát tě za to stojí.
Muž jako ty zná spoustu příběhů. Řekni mi nějaký.
Možná jindy. Už je pozdě.
Jistě.
Ano.
Měla bych jít.
Dobrou noc, pane.
Dobrou, paní Fyfeová.
Je to opravdu nutné?
Nemůžeš si dovolit odletět uprostřed dne, ne?
Zašněruj se.
Ve volném čase si choď, kam chceš,
ale měj na paměti, že reprezentuješ tuhle domácnost.
Víte, jestli nějaký vlak
jezdí k hotelu Tetterby?
Co o tom místě víš?
Kamarádka před časem přijela do Burgue.
Možná je tam ubytovaná.
Tetterby je dům nevalné pověsti, děvče.
Na Carnival Row.
Asi jsem se spletla.
Určitě se pleteš.
Poslouchej mě.
Budu tě bedlivě sledovat.
Mám plné břicho a střechu nad hlavou díky téhle rodině,
a to je v tomhle městě co říct.
Takže si dávej pozor.
Vignette!
Už jsi tam douklízela?
Ano, madam.
Něco zařídíš.
Budeš diskrétní?
Ano, madam.
Běž do Row a tohle nech dolít.
Tampový olej?
S calderovým kořenem a kdoví čím ještě.
Kapka za uši a muži si všimnou toho, co by jinak přehlédli.
Možná jsem tuctová, ale umím si to přiznat.
Ano, je to dost drahé.
Můj bratr by takový výdaj neschválil.
Ale zase jemu nebude 23 let
a nemá omezené vyhlídky na manželství, že?
Tak běž.
Do vedlejšího panství přijede majitel
a Louisa Pembroková už má určitě vybrané nové šaty,
v kterých se bude nakrucovat.
Běž už.
Našla jsem je na břehu. Dobrý stav.
Každý přinejmenším za gulden.
Dva guldeny za vše. Jinak nic.
-Pardon, slečno. -Omlouvám se.
Tourmaline!
Vini!
Jak jsi mě našla?
Zaplatila jsem námořníkovi, aby tě našel.
Stálo mě to poslední peníze z nahánění.
Abys zjistila, že jsem kurva.
Děláme, co musíme.
Říká ta, co pomáhala uprchlíkům uniknout Paktu.
Chceš říct prodávala uprchlíky do nevolnictví.
Prosím tě.
Nebylo to hrdinství. Byla to práce.
Platili mi stejně jako tobě.
Jasně. Ale proto jsi to nedělala.
Ne? Tak proč tedy?
Protože lidi potřebovali pomoc a takhle jsi mohla pomoct.
Znám tě dlouho a vím, že se nevzdáváš.
A přesto jsem tady.
Musí to být zlé, co?
Ty bys Tirnanoc neopustila.
Nechtěla jsem.
Slyšela jsem, že se v lesích skrývá skupina
a čeká na loď.
Prý utekly z nějakého tábora.
Samé ženy a dívky.
Malé holčičky.
Pakt je pronásledoval, já chtěla pomoct...
všechny je povraždili.
Úplně všechny.
Ten oddíl, bylo jich tam tolik, a...
věděla jsem, že se zpátky nedostanu, tak jsem mířila k lodi.
K jejich lodi,
kterou jsem jim domluvila,
na kterou už se nedostaly.
Ale teď jsi tady.
To je vdovský cop?
Ty to nevíš, co?
Co nevím?
Vignette...
Philo je naživu.
A podle vás je seržant Dombey ten...
-jak mu říkají? -Zlovolný Jack.
Zlovolný?
V jejich řeči je to „hrozný“.
Nevylučujte Dombeyho, pane.
A nesouvisí to s vaší nechutí
vůči jeho smýšlení?
Jen protože se jeho postoje shodují s těmi Zlovolného Jacka,
a že na něj sedí popis podle poslední oběti.
Včetně toho, že nosí uniformu.
I kdyby, tak nemůžete pobíhat kolem a napadat kolegy.
Muži v téhle budově nejsou nepřátelé.
Já nemám rozhodovat, kdo je můj nepřítel. A oni taky ne.
Jde o spravedlnost.
Kdy jste měl volno?
Nepotřebuju volno.
Tak proč ten spěch?
Proč kurva?
Každé tři týdny útočí palicí. Každým dnem...
Každým dnem tu máme mrtvé feťáky,
potracené míšence
nebo Černého havrana, který to při rvačce schytal nožem.
Row je hrozné místo.
Nejsou to zločinci. Teď to byla služka.
Předtím to byl rybář.
Nemůžete zachránit všechny!
Kruci, aspoň jednoho!
Hlídejme Dombeyho.
Rozhodně ne!
Mám nechat sledovat jednoho z nás?
Příště přijďte s něčím víc než tušením.
Je to víc.
Philo, běžte domů!
Odpočiňte si. Zítra přijďte odpočatý.
-Ujišťuji vás... -Philo!
To nebyla prosba.
Tak co říkal?
Mám nechat Dombeyho na pokoji. Prý mám na něj pifku.
Co ty?
Kreslíř se vrátil od oběti.
Jasně.
Nechme si to pro sebe.
Hej, Cuppinsi.
Jsme na námořní akademii?
V přístavu je zasranej Bazilišek.
Bazilišek?
Obrněný. Dálkový.
Drží je v té plechovce týdny, až jsou napůl blázni.
Pak se vrátí domů upustit páru.
-Zní to jako noční můra. -Rozhodně.
Moje. Každé tři týdny.
Pohyb!
Každé tři týdny?
Jack nenosí policejní uniformu. Je to zasranej námořník.
Měla jsem to vědět.
Měla jsi pravdu.
Všichni Burgueští jsou stejní.
Jenom slibují, vezmou si, co máme,
a až nám nic nezbyde, tak odejdou.
Je to ohranej příběh.
Příběh celý naší podělaný země.
Půjdeme dál.
Napíšeme jiný příběh, lepší.
Ne.
Ne, ještě ne.
Vignette, poslouchej. Uklidni se a poslechni mě.
Neskončila jsem s ním.
Dozví se, co mi provedl.
Podívá se mi do očí a pozná to.
Kurva.
Kočár.
A pěkný.
To je on. Určitě.
Vše v pořádku?
Náš nový soused.
Přivítáme ho jako první?
Imogen.
Co? Je to přátelské gesto.
Není to vhodné.
Nebuď tak staromódní. Žijeme v sedmém století.
Imogen.
Přeci jen jdeš.
Někdo musí zařídit, abys se neztrapnila.
-Přejete si? -Dobré odpoledne.
Je přítomen pán domu?
Kdo se ptá?
-Ezra... -Ezra Spurnrose se sestrou.
Jsme sousedé, kteří ho chtějí uvítat.
Uveď je dál, Fergusi.
Děkuji.
Spurnrose.
Váš otec prý byl nejlepší hodinář v Burgue.
Také si to myslíme.
Má pán domu čas?
Já jsem tady pán.
Měla jsem mlčet.
Přežila sedm let v okupovaném Tirnanocu.
Určitě přežije noc v Burgue.
Jo, taky myslím. Jen nevím, jestli to přežije i ten chlápek.
Už zas ten kluk?
Podruhé tenhle týden.
Příbuzný kancléře
přitančí ke dveřím vílího bordelu,
jako by se nechumelilo.
A mám po odpočinku.
Fajn, já se obětuju.
Fakt? Určitě?
Jo, proč ne? Rozptýlení se mi hodí.
Jonahu.
Vítejte zpátky, pane.
Zdravím, Moiro, drahá.
Na jakou společnost máte dnes náladu?
Fleury.
Musím chcát.
Jak to šlo na nábřeží?
Ukázal jsem kresbu loďmistrovi.
Pokud ho poznal, neřekl nic.
Toho jsem se bál.
Tak co děláme tady?
Jak se říká,
když nemůžeš chytit rybu v moři...
hledej v nálevně.
Tahle cháska jednoho ze svých jen tak nevydá.
To ani nebudeme chtít.
Oběti dostali ránu do pravé strany hlavy.
To znamená, že hledáme leváka.
Poslední oběť říkala, že má na předloktí tetování.
Budete chtít, aby vyhrnuli rukávy?
Tak nějak.
To je mi u prdele.
Já to říkal, ta kurva!
Je to zasranej kokot.
Hej, kam s tím jdeš?
Promiňte.
Pardon, kamaráde.
Kurva! Sakra!
Do prdele.
BAZILIŠEK
Kurva.
Inspektore!
To je on. Jack. Okolo!
Ukaž mi ruce! Je po všem!
Po všem?
Je to jen začátek.
Zastavil jsem je.
Musel jsem.
Nevidíš to zlo přímo pod nosem.
Ustup od té římsy.
Nejsou to děti našeho boha.
Jsou z temnýho místa.
A nepřišli sami. Něco s sebou přitáhli.
Něco, co nás zahubí.
Viděl jsem to na vlastní oči.
Že jsem blázen?
Já znám temnotu.
Byl jsem až na kraji světa
a viděl věci z temnoty,
ze kterých by ti tuhla krev v žilách. Ale nic...
proti tomu, co jsem viděl ve tmě pod našima nohama.
Nejsi připravenej na těžkosti, který se blíží.
Je toho víc, než si umíš představit.
A zatímco budeš žít nicotným životem,
v domnění, že tenhle svět je pořád náš,
temný bůh se probouzí.
Nemohli jsme prchat rychleji.
Představ si to.
Satyr, který žije tady na Finistere Crossing.
Kam tohle město spěje?
Můj župan.
To bude vše, Vignette. Přines mi čaj v sedm hodin.
Dobrou noc, slečno.
Pane Philostrate? Co tam děláte?
Tohle už není můj pokoj?
Napadlo mě, že tě na tvoje narozeniny překvapím.
Já nemám narozeniny.
Nastěhoval ses sem před rokem, jedny už jsem určitě propásla.
Co máš s rukou?
A hlavou? Philo?
Někdo po mně hodil palici. Znáš to.
Co? Ukaž mi to.
Nech se prohlédnout.
-To ne. -Je to na stehy.
-Žádní doktoři. -A otřes mozku.
Říkám...
žádní doktoři.
Omlouvám se.
Byla to náročná noc.
Bylo toho na mě moc.
Můžeš o tom mluvit.
To přece víš, že?
Už to tak bývá, že lidi, kteří sdílí lože,
občas sdílí i své myšlenky.
-Možná jindy. -Nedělej to.
-Co? -To „možná jindy.“
Poslyš, nechci tě těmi věcmi zatěžovat, Portio.
Mě nezatěžuješ.
-Nevíš, jaké je to břímě. -Nevím.
Ale vím, že ho neseš sám, ale nemusíš.
Chci tě poznat, Philo.
A já ti říkám, že můžeš být ráda, když nic nevíš.
Chápu.
Ano.
Jistě.
Zapomínám, co tohle je.
-Nechci... -Ne, chráníš mě.
Díky za to.
Jen tak dál a dej vědět, až zase budeš chtít rychlovku.
-Portio. -Dobrou noc, pane.
Ty ulhaný hajzle.
Jsi naživu.
Mima Roosan ke mně přišla s rukama od krve.
Říkala, že jsi jí umřel v náručí.
Proč mi lhala?
Protože jsem to tak chtěl.
Říkali jsme si všechno.
Nemohl ses se mnou aspoň rozloučit?
Chtěl jsem.
Nechtěl jsem ti ublížit.
Ublížit mi?
Ty jsi mě zničil.
Čekala jsem na tebe a ty jsi mě nechal v troskách mojí země
jen se zármutkem na celých sedm let.
Měla jsem tě zabít hned ten první den.
Udělej to.
Nestojíš mi za to.
Kéž bys byl zemřel.
Je toho víc, než můžeš pochopit.
A zatímco budeš žít nicotným životem,
v domnění, že tenhle svět je pořád náš,
temný bůh se probouzí.
Kreativní dohled Filip Zrak