Jdeme dál
Jen směle dál
Proti Paktu
Bít se budem
Plenit zem
A milovat
Cesta dlouhá
A neubíhá
Chrabrý vojsko z Burgue jsme
Z Burgue jsme!
Sláva naše
Předchází nás
Svorní bratři
Z Burgue jsme
Vidíš něco?
Pane?
Ano, to je ono.
Vozy tu nechte! Jdeme nahoru!
Zastavte vozy!
Ukažte vlajku.
Jsme z Burgue!
Nechceme vám ublížit!
Na základě Mírové dohody mezi vaším hrdým královstvím
a Republikou Burgue
jsou tyto prostory zabrány 13. plukem lehkých dragounů
za účelem obrany této země.
Telegrafní linka vedoucí nedaleko odsud
spojuje High Bresail s frontou
a je klíčová pro válečné úsilí.
Naším úkolem je ji chránit.
Tohle je svaté místo.
Chovejte se podle toho.
Seržante Philostrate.
Tohle se mi nelíbí.
Je to tu samá temná skulina a zákoutí.
Prohledejte budovy a pozemky.
Hledejte skrýše, pasti, zbraně.
Zbraně, pane?
Musíme si být jistí,
že mimakonvent není infiltrován vílími partyzány.
Jsou to uprchlíci, pane.
Ne partyzáni.
Nevíme, co jsou zač, seržante.
Víla z Paktu vypadá stejně jako naše víla, ne?
Nechci další pevnost Tarlington.
Padlo tam hodně chlapů.
Jako obvykle?
Vyslat oddíl a v párech?
Ne. Diskrétnost bude lepší.
Porozhlédněte se po obydlích.
Já projdu areál.
Buďte přátelský, jo?
V klidu.
Hezky v klidu.
A vy jste kdo přesně?
Jsem správkyně téhle posvátné knihovny
a vy jste se sem vloupal.
To jsem nechtěl, slečno.
Když ten nůž odložíte, půjdu si po svých.
Abyste mohl běžet za velitelem a tohle místo nahlásit?
Velitele knihy nezajímají. Za to ručím.
Knihy, které tu jsou,
vznikly dřív, než váš nemotorný druh vyslovil první slovo.
A klidně budu celý den z podlahy utírat vaši krev,
než abyste je sebrali a civěli na ně
v nějakým zasraným muzeu v Burgue.
Žádný strach, slečno. Nikomu to neřeknu.
Máte moje slovo.
A proč bych vám měla věřit?
Buď mi budete věřit,
nebo mě musíte zabít
a riskovat, že to tu velitel najde, až mě budou hledat.
Vaše jméno?
Rycroft Philostrate.
-A vy? -To poslední, co uvidíte,
jestli to porušíte.
A teď vypadněte.
Cítíš, jak na nás zírají?
Zasraná díra.
U smyčky boží, mně snad začne chybět High Bresail.
Smrdělo to tam jako podpaží poletuchy.
Aspoň tam byly děvky.
Blighi, je nějaký zvíře, který bys nevojel?
Jasně, tvou mámu.
Našel jsi něco?
Já taky ne.
Myslíš, že dodrží slovo?
Je to faan-troigh.
U něj nikdy nevíte.
Bedlivě ho sledujte.
Ano, mimo.
KRÁLOVSTVÍ MĚSÍCE
Co se stalo?
Linka je přerušená.
Jel jsem se podívat. Praskla nad roklí.
Praskla, nebo ji přeřízli?
Myslíš, že to je past?
Nevím, co to je.
Vyšleme oddíl opravářů.
Ta rokle má 200 metrů.
Nemáme vybavení na novou linku.
Víla by to zvládla.
Někdo tě napadá?
Náhodou...
Jo.
Vzduch čistý.
Tady máte. Nechci tu být o nic dýl než vy.
Můžete jít.
Odletět, jestli chcete.
Odletět?
Máte splněno, proč ne? Tak domů. Nemusíte se bát.
Musím se bát.
Je mou prací se o to místo bát.
Nikomu to neřeknu.
Mám knihy rád.
Ta je pro děti?
Vědecko-fantastická.
Kniha za groš. Království Měsíce.
O čem je?
Vynálezce samotář
odcestuje na Měsíc
a zamiluje se do princezny Měsíčňačnů.
Větší šílenost jsem ještě neslyšela.
Je to ale promyšlený.
Jako v čem?
Copak se dá letět na Měsíc?
Chcete si ji půjčit?
Ne.
Jen jsem zvědavá.
No,
postaví utěsněnou kapsuli a obří kanón,
který ji vystřelí
za stratosféru.
To je ale nesmysl.
A jen tak najde lidi,
kteří tam žijí?
Vezměte si ji. Mám ji přečtenou.
Mnohokrát.
Je to daleko lepší, než když to budu vysvětlovat.
Vignette.
Prosím?
Moje jméno.
Jsem Vignette.
-Jsou v okolí vlci? -Ne.
Klid! Klid!
Zůstaňte tady. To je rozkaz!
Dariusi!
Není ti nic?
Jsem v pořádku.
To je hodně krve.
-Ta není moje. -Určitě?
Nic mi není.
Dohnal jsem ho.
Je mrtvý.
Co to kurva je?
Tohle jsme našli na hřebenu.
Zaslechl jsem drby.
Těžko se věří,
že by Pakt
infikoval vlastní vojáky vlčí kletbou
a měnil je na obludy.
Ale vždyť není úplněk.
Nějaký katalyzátor.
Způsobuje proměnu.
Kousli někoho?
Jenom mrtvé.
Copak se Pakt nezastaví před ničím,
aby vyplenil tuhle zem?
Dobrá práce. Můžete jít.
Jo!
ARMÁDNÍ TELEGRAF
Ahoj.
Opatrně. Je to velká výška.
To máte pravdu.
Jak se vám líbí?
Knížka?
Mám dočteno.
A?
Je úžasná.
Nejdřív to vypadalo na komickou dobyvatelskou báchorku.
Udatný lidský cestovatel si začne s domorodou princeznou?
Pak odjede a uběhne 20 let.
A z vypravěče se vyklube...
Dcera vyprávějící příběh.
A druhou půlku stráví hledáním otce.
Geniální, co? A konec...
Bohové...
Natahovala jsem.
Jsem rád, že vás bavila.
Moc mě bavila.
Opravdu.
Nechte si ji.
Ne, to nemůžu.
Je vaše oblíbená.
Koupím si novou.
Kde ji seženete vy?
Trvám na tom.
Do knihovny.
Nevím jak poděkovat.
Chtěl byste ji vidět?
-Co? -Knihovnu.
Pořádně.
Největší knihovna v království Anoun.
Aha.
Je tu ještě nějaká místnost s knihami?
Vy faan-troigh jste zvláštní.
Přemýšlíte jenom dvourozměrně.
Kolik knih tu je?
Sama nevím.
Nevím, jestli je někdo počítal.
Svaté texty. Mapy.
Vědecké výzkumy.
Záznamy sahající až ke královně Vran.
Jednu vám chci ukázat. Viděla jsem, jak se na ni díváte.
Ano?
Co byla zač?
Sedm set let starý ozdobný rukopis.
Vypráví příběh prvního člověka v Tirnanocu.
Tady je.
Cestovatele Isena vyplavilo moře a předvedli ho
před královnu Aradis,
kterou doslova uhranul.
Nějakou dobu byl hostem na jejím dvoře a...
no, bláznivě se do sebe zamilovali.
-To vidím. -To ještě nic není.
Z některých stránek by se červenal i vílí námořník.
Co je tohle? On ji opustil?
Ano.
Isenovi se bohužel stýskalo, tak postavil loď a odjel.
Nikdo neví, jestli se vrátil, ale něco po sobě zanechal.
Měli spolu dítě.
Syna.
Míšence.
Byla to tajemná postava.
Svůj život strávil hledáním otce.
To zní jako knížka o mně.
Taky mě to napadlo.
Může to být náhoda,
ale třeba Isen našel domov a ten příběh přivezl s sebou.
Nebo třeba autor té knížky
slyšel příběh jako dítě od své vílí chůvy.
Přesně tak.
Ta spojitost se mi líbí.
Proč?
Líbí se mi myšlenka, že příběh obkrouží svět
a o několik století později si najde cestu zpět,
i když pozměněný neustálým opakováním,
ale povědomý.
Jako by chtěl něco říct.
Třeba to, že...
nejsme až tak rozdílní.
To je ze Sovereign.
Bombardovali je.
Pakt je tak daleko na severu?
Každý den postupují.
Mnoho raněných.
Potřebují krev,
všechny skupiny.
Žádají všechny jednotky.
Jsou 500 kilometrů daleko.
Nemůžeme jim pomoct.
Naše krev zraněným sice nepomůže, ale křídla třeba ano.
Za několik hodin jsme tam.
Dobře.
Poslouchejte!
Potřebuju každého zdatného muže!
Musíme dostat krev na frontu!
Rozkaz, pane!
-Zavolejte Mayweathera. -Ano!
Zřiďte ošetřovnu.
Ten představuje moje příjmení.
Stonemossová.
A tenhle?
Rok narození.
Což je?
To je tajemství.
A co tenhle?
Ten holka někomu věnuje, když se zamiluje.
Zranění z dětství.
Jak?
Nevím. Byl jsem moc malý.
Ředitel řekl, že jsem se už tak objevil v nalezinci.
Taky mám jednu.
Jizvu?
Kde?
Od čeho?
Najdi ji a řeknu ti to.
To je kosa.
Jak jsi na tom?
Bude to znít šíleně,
ale přísahám, že ji občas cítím.
Není to šílený.
Jen na ní nezkoušej stát.
Takže seržante,
viděl jsem, jak se bavíte.
Co si myslíte o vílách?
Jsou to zajímaví lidé.
Opravdu?
V jakém smyslu?
V první řadě jsou na světě daleko déle než my.
A přesto jejich průmysl zaostává za naším.
Proč podle vás?
Těžko říct, pane.
Možná mají jiné priority.
To vskutku mají.
Pánbíčkářství. Neukázněnost. Smilstvo.
Jejich způsoby stvořily říši, která nám teď padá na hlavu.
A my se nesmíme nechat svést.
Počkej.
Tak jo.
Jsem jen tvůj.
Je to jinak.
Jak jinak by to mohlo být?
Mám to pod kontrolou.
Je to jednou měsíčně.
A mám pro sebe celý les.
Co budeš dělat po návratu do Burgue?
Tam není kde běhat.
Vzdám se.
A bude to na nich.
Postarají se o tebe.
-Jsi jejich voják. -Už ne.
Pro ně ne.
Pro ně jsem tohle.
Stvůra. Jenže ještě něco horšího.
Jsem stvůra, která je může přeměnit.
Pošlou mi kulku do hlavy.
To se nestane.
O to se postarám.
Nicméně,
nejsem jediný s tajemstvím, co?
Cítím to z tebe.
Vlk ustupuje pomalu.
Zajímá tě ta tvoje víla, co?
Neměň téma.
Ty jsi v tom po uši.
Že jo?
Chápu to.
Těším se na proměnu.
Budu celý týden srát kosti a kůži.
Ale v tuhle chvíli,
když se vlk projeví,
jsem svobodný.
Jako kdyby ten vlk
byl v tobě celou dobu, někde uvnitř
a to kousnutí ti jenom umožnilo přestat předstírat.
A o tom tahle zasraná díra je.
Tourmaline.
Co se stalo?
Napadli nás.
Kish padl.
Byla to hrůza.
Začali bombardovat
a rozmístili kolem města ostřelovače.
Když to začalo
a my se dali na útěk, sestřelovali nás ze vzduchu.
Pakt zasranej.
Jsou Burgueští lepší?
Jsou to naši spojenci, ne?
Jsou to imperialistický šmejdi jako Pakt.
Štvou víly proti sobě, aby je mohli vyplundrovat.
Letěla jsi celou noc?
Je to...
zvláštní, jak se ti v krizi vyplaví všechno, čeho jsi kdy litovala.
Viděla jsem hořet domov
a myslela jsem jen na to, jak se dostat k tobě.
Copak?
Někoho jsem potkala.
Lituju toho, jak to mezi námi skončilo.
Opravdu toho lituju.
Nikdy to neskončilo.
Jenom se to změnilo.
Jsi moje nejbližší kamarádka.
Je odsud?
Je to voják.
Oddíl křídel?
Je to Burgueský voják.
Je to dobrý člověk.
To určitě je.
Určitě džentlmen, jak má být.
No tak.
No tak, je to ohraný příběh a nikdy nekončí dobře.
Po válce odjede domů,
najde si nějakou tlustou Burguešťanku a bude mít kupu tlustých dětí.
To nevíš.
Vůbec nepřemýšlíš,
co bude po válce, co?
Jsem unavená.
Nechme to být.
Mýlíš se v něm.
Tentokrát ti křídla nezářila.
Stejně by se to nemělo s faan-troigh stávat.
Není ti nic?
Co s námi bude po válce?
To nevím.
Nepřemýšlel jsem nad tím.
Jasně.
-Vignette. -Co pro tebe znamenám, Philo?
-Proč tě to napadá? -Jenom exotický povyražení?
Ne. To neříkej. S tebou...
jako bych zase doma.
Kdysi jsem ztratil část sebe.
Snažil jsem se zapomenout, ale kdesi v nitru to pořád je.
Je tu jeden voják.
Přišel o nohu.
Ivos?
Ivos.
Prý ji pořád cítí,
i když to zní šíleně.
Ale neznělo to šíleně.
Ne mně.
Ty jizvy.
Musel jsem být miminko. Nepamatuju si to.
Ale vím, co mi vzali.
Protože je pořád cítíš.
Odjakživa.
Cítím je celý život.
Jsi napůl víla.
Chápu, jak to vypadá. Jedna část, která je jako ty
a já ji skrývám.
Není to tvoje vina.
Někdo ti to udělal.
Už vím, proč tě ta kniha tak zasáhla.
Napůl vílí dítě hledá své rodiče.
Přemýšlím, co je k tomu vedlo?
Románek? Opilecká kratochvíle?
Zajímá mě, jestli se milovali.
Jestli milovali mě.
Jestli by to něco změnilo.
Je mi to líto.
Museli mít dobrý důvod tě odložit,
ale uříznout ti křídla?
Musela bys znát Burgue, abys to pochopila.
Víly mají sice krušný život,
ale míšenci nepatří nikam.
Pro lidi jsi jen další stvůra. A vílám...
připomínáš botu, která jim šlape na krk.
Mysleli, že když tohle udělají,
tak ti dají šanci na lepší život.
Věděli kluci v nalezenci, že ti ustřihli křídla?
Ředitel to věděl.
Možná mu zaplatili za mlčení. Možná se jen slitoval.
Ale neprozradil tě.
Neprozradil.
Naučil mě to tajit.
Řekl mi, že se mám vyhýbat doktorům.
Kdyby se vědělo, že mám vílí krev, byl bych na ulici.
Určitě bych nemohl do armády.
Takže jsi to nikomu neřekl?
V Burgue ne.
Ale necítil jsem se tam jako doma.
Není to jako tady.
Jako s tebou.
Kam půjdeš?
Kolem pobřeží do Mag Mor.
Do největší díry v Tirnanocu.
Není tam o co bojovat, tak tam třeba budu v bezpečí.
Zlom vaz.
Můžeš jít se mnou.
Měj se, Tourmaline.
Mám tě ráda.
Ještě se uvidíme.
Nevím kde nebo jak, ale uvidíme.
Miluješ ji?
Je to vlastně jedno.
Ona miluje tebe.
A pukne jí z toho srdce.
Vím, co se sem žene,
a po zemi tomu utéct nejde.
Burgue válku prohrává.
Brzy tady bude vládnout Pakt.
A ona zůstane u tebe,
i když ji budeš prosit, ať odletí a zachrání se.
Taková totiž ona je.
Zemře pro tebe.
Jestli ji miluješ,
nedopustíš to.
Pakt obsadil hlavní město?
Celá fronta se zhroutila.
-Evakuujeme se. -Kam?
Domu, seržante.
Setkáme se s flotilou v Port Moradoon.
Kolik času máme?
Jsou tu ráno.
Philo!
Vignette.
Musíme si pospíšit. Rychle!
Je čas.
Zapečeť knihovnu.
Ano, mimo.
Leť s nimi.
-Zmiz odsud. -Bez tebe? Ne.
Leť do Port Moradoon.
Po evakuaci se tam sejdeme.
A co když ne?
Co když vás dopadne Pakt
a už tě nikdy neuvidím?
Vignette, poslouchej.
-Jdeme spolu, Philo. -Kam?
To je jedno kam. Hlavně že budeme spolu.
Voják na území Paktu nevydrží dlouho.
Tak půjdeme přes hory na východ, přes záliv do Ignoty.
Dobře.
Půjdeme spolu.
Jdu zapečetit knihovnu.
V Kamenné zahradě.
Sejdeme se tam.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Vzducholodě Paktu!
Vzducholodě Paktu! Kryjte se!
Nesmí jim padnout do rukou šifrovací tabulky!
Sundejte je!
Nabít!
Mimo Roosan.
Musíte pro mě něco udělat.
Otevřete dveře!
Philo!
Muži jsou na kopci.
Rychle! Musíme jet!
-Řeknu, že nevím, kde jsi. -Ne.
Promluvím s ním.
-Co tu děláš? -Ta vlajka byla...
Oba víme, že je ti volná.
-Vyhrožovalas mi! -Naštval jsi mě.
-Neudala bych tě. -Fakt?
Pochybuješ? Byli jsme si blízcí. Nebo to pro tebe nic neznamenalo?
Jak to můžeš říct?
Protože jsi mě opustil!
Zmizel jsi a mima mi řekla, že jsi umřel!
Jak asi bylo mně? Málem mi puklo srdce.
Tak proč?
Nechtěl jsem, abys kvůli mně zemřela.
A přesně to jsem si posledních sedm let přála.
Byl jsem přítěž. Tvoje slabina.
Byl jsi moje naděje, Philo.
A přežila jsi.
Čekalo nás víc než jen přežívání.
Měli jsme k tomu důvod.
-Zvládli bysme to. -Nefungovalo by to.
Jsem porouchaná věc.
Mně to nevadí. Já tě přijala.
Takového, jaký jsi. Může tenhle svět říct to samé?
Řekl jsi někomu to samé, co mně?
Bohové, Philo.
Jsi tak ztracený.
Dneska se pomodlím za to, abys našel svoje místo.
Ale teď už vím, že není po mém boku.
Vignette...
Kreativní dohled Filip Zrak