MARTYRENS LJUS HITTEBARNSHEM BURGUE
Sir.
Får jag gå på dass?
Igen, Jacob?
Gå raka vägen till dass och sen i säng. Inte ett ljud.
Ja. Tack, sir.
Hjälp mig!
Mäster Thorne.
Rycroft.
Gott att se er, sir.
Jag önskar att omständigheterna var lyckligare.
Det där är ett hovavtryck.
Det här ser mer ut att vara efter en trow.
Det är ologiskt.
-Ta en titt där borta. -Ja.
Bra gjort att knycka denna.
Mitt framför deras jävla näsor.
Jag trodde inte att du var kapabel till det.
Jag är kapabel till mycket mer än det där.
Bli inte för styv i korken.
Du får börja med leveranser
och jobba dig upp, precis som alla andra.
Du får följa med Oona.
Hon visar dig.
Trevligt att träffas.
Men...
...om du behöver nåt,
vad som helst, så säg bara till.
Det ska jag. Tack.
-Han verkar vara en trevlig kille. -Ja.
Var försiktig med honom.
Varför?
Han vill ligga med dig.
Va? Nej.
Hur vet du det?
Han sa det.
Bröder och systrar,
jag hade väntat mig att vara bärare av goda nyheter idag.
En sändning lixer från Mag Mors djungler.
Men den har tydligen konfiskerats
av polisen.
Vi har en angivare bland oss.
Nån har tjallat.
Jag vet att vårt arbete skiljer sig mycket från våra tidigare liv.
Vi är inte vana vid skuggorna.
Vi föddes inte till laglösa.
Vi har valt att leva utanför lagen.
För den här stadens lag är inte vår lag.
Den skyddar oss inte.
Inte ens dig,
min lilla syrsa.
Vad de än har sagt till dig, är det lögn.
De kommer att använda dig till att krossa dina bröder och systrar,
och sen krossar de dig.
Du har två val.
Visa att du vill bli renad.
Kliv fram här och nu, och jag svär
med handen på sankta Titanias hjärta, att ingen ska skada dig.
Eller så kan du gömma dig
och tvinga mig att leta upp dig.
Då ska jag dra ner dig från skyn
och mata ålarna med dig,
som avfall.
Hur ska du ha det?
Ske alltså.
Må gudarna vara dig nådiga, lilla syrsa.
Jag kommer inte att vara det.
Vad har du för planer för idag, bror?
Jag ska träffa min advokat på kontoret
för att diskutera vilken bank jag ska gå till för ett lån.
Jag förstår.
Hur ska jag tolka dina uteblivna protester?
Vad vet jag om såna saker?
Det faller knappast under "vad man ska ha på sig" och "vem som setts med vem".
Det var mycket ovänligt av mig,
och jag är ledsen för att jag sa det.
Du surar. Tro inte att jag inte ser det.
Jag vet bara att er bror inte skulle gilla att ni bjuder in
en uppsnofsad Puck på te.
Det blir synd om dig om Ezra får reda på det.
Så varför ta risken?
För att jag inte har nåt val.
Han riskerar att göra oss utfattiga, men det är jag som är okunnig.
Min bror är snäll och rar,
men han är inte av samma virke som vår far.
Det här är inte första gången han blir lurad i affärer.
Men det är sista gången jag låtsas som ingenting.
-Överlämna det här till Pucken. -Vad är det?
Ett meddelande som säger att vi har storstädning,
och ber honom gå in genom tjänstefolkets ingång.
Vad skulle grannarna säga om de såg en Puck kliva in genom huvudingången?
Så varför bjuda hit honom alls?
För att han desperat längtar efter att bli accepterad bland fint folk.
Tänk dig hans tacksamhet över att bli inbjuden
till en av Burgues finaste familjer.
Hans tacksamhet kanske kan ta sig olika uttryck.
Tänker ni be honom om pengar när ni dricker te?
Absolut inte.
Men jag kanske råkar nämna
min brors många lönsamma affärsföretag.
I sin iver att behaga kanske han nappar på betet.
Jag ser hellre att Ezra tar emot pengar av en godtrogen Puck
än av de där asgamarna på State Street.
De säger att du såg killen som gjorde det här.
Vad det än var, så var det inte en "kille".
En trow?
Större än en trow.
Knappast troligt.
En kille, eller en trow, eller en jävla kobold.
Varför döda en barnhemsföreståndare?
Varför döda en älvartist?
Vad har en död hora med saken att göra?
Hon var ingen hora.
Dr Morange?
Svåra krossår.
Många skärsår.
Dödsorsaken var svår förblödning.
Precis som med älvsångerskan.
Vem obducerade den döda älvan?
En vän gjorde mig en tjänst.
En vittervän?
En Puck, om det spelar nån roll.
Mördaren...
...var mycket upptagen med den här.
Offrets lever.
Men jag förstår inte snitten på den.
Levern? Är ni säker?
Mina patienter må vara avlidna,
men jag försäkrar att jag ser skillnad
mellan en lever och andra vitala organ.
Varför skulle mördaren ta ut offrets lever?
För att döda dem?
Jag bara gissar.
Kommissarien. Ni är sen.
Visste ni att jag skulle komma?
Fanes vägar kan öppna ett fönster mot framtiden
för den vars tro är sann.
Dessutom ryktas det att ni försökte sätta en kula
i nån slags varelse igår kväll.
Hur är det man säger?
"Varken folk eller fe"?
Så ni tror mig nu?
Båda offren fick levern borttagen. Varför? För vilket syfte?
Jag är en helig kvinna.
Dessa är oheliga ting.
Jag kan tyvärr bara spekulera om hur en sån ondska resonerar.
Så spekulera.
Levern kanske är en sorts trofé.
Dess mörka belöning, kanske.
Varför känns det som om ni vet mer än ni säger?
För att jag gör det.
Men jag har redan sagt så mycket som ni kommer att tro.
Testa mig.
I vår äldsta tradition berättas det om en best som kallas Darkasher.
Darkasher.
En golem av kött, formad av de dödas lemmar,
och som fått ett nytt liv, ett nytt mål.
Vad menar du?
Att nåt lappverk av likdelar har väckts upp från de döda?
Som sankta Titania själv sa:
"Att förena motsatta delar kan frambringa märkliga krafter."
Ni tror mig fortfarande inte.
Det låter mycket långsökt.
Hur många fler måste dö innan det låter som nåt annat?
Jag är en rationell människa, Mima.
Jag måste se såna saker med egna ögon.
Jag sysslar inte med svartkonst.
Det finns en haruspex med en butik nära Vectis Square om du vill ha bevis.
Gå och fråga henne.
Det kanske jag gör.
Var försiktig, kommissarien.
Skepsis kan bevara dig från att bli galen,
men bevarar inte ditt liv.
God eftermiddag.
Beklagar att ni måste använda bakdörren,
men huvudfoajén håller på att målas om.
Ni förstår säkert.
Absolut.
Vilket otrevligt väder vi har.
Förhoppningsvis klarnar det upp till Wrensdag.
Jag förstår att ni är från New Freehold.
Det var min föregående hemstad, ja.
Men jag kommer förstås inte därifrån.
Nej, självklart inte.
Min släkt bröt kol i Puyan i flera generationer.
Sen blev det krig, och Pakten började tvångsinkalla
alla vapenföra de kunde hitta.
Jag insåg snabbt att en Pucks liv betyder mycket lite
för människoarméer i krig, och därför begav jag mig till New Freehold.
Där det uppenbarligen gick bra för er.
Det är en hemsk plats, verkligen.
Men jag blomstrade där, det stämmer.
Finns det socker?
Ja.
Tack.
Jag hoppas att Finistere Crossing har motsvarat era förhoppningar.
Det står i en klass för sig.
Min enda besvikelse är att jag ännu inte har fått träffa de boende här.
De är lite blyga, förstår ni.
Ni är en raritet här.
En omöjlighet, enligt vissa.
De ändrar sig, det är jag säker på.
Nåja, tack för att ni är den första.
Mycket vänligt, och mycket uppskattat.
Vi i familjen Spurnrose är faktiskt rätt progressiva.
Min far var den förste i Crossing som anställde en faun som kokerska.
Men det är en sak att anställa en Puck,
och en helt annan att bjuda hem honom på te.
Men här är ni nu.
Frågan som hela tiden inställer sig
i mitt huvud...
...är varför.
Varför?
Jag måste erkänna att er inbjudan fick mig att undra
varför denna unga dam skulle visa en sån gästfrihet.
Och vad ska hennes grannar säga om att hon bjuder hem en Puck?
Som jag sa är vi progressiva av oss.
Jag struntar totalt i vad grannarna tänker.
Verkligen?
Så varför släppa in mig bakvägen,
genom tjänstefolkets ingång?
Ni såg själv, foajén...
Sluta låtsas!
Vi vet båda att det var en list, som var lätt att genomskåda.
Jag kan bara tänka mig ett skäl till att ni bjöd hit mig.
-Vilket skäl då? -På skämt.
På skämt?
Så att ni kan underhålla era vänner med historier
om den löjliga Pucken som kom på visit.
Nåväl.
Jag tar tre sockerbitar i teet,
och jag skiter i vem som vet det.
Inget sånt språk i vårt hus, tack.
Det kanske är bäst att jag går.
Kanske det.
Tro mig, miss Imogen, tro mig.
Det ska komma en dag
då era blyga grannar står på kö för att skaka min hand.
Vi bevakar Longerbane och alla hans kända medarbetare.
Utmärkt, Winetrout.
Håll oss informerade.
Jag drömde om honom inatt.
Den där sommaren vid havet. Minns du?
Tänk om sömnen är den enda platsen där jag får hålla om min son igen.
Du måste vara stark.
Jag har situationen under kontroll.
Vi vet att Longerbane har Jonah. Varför inte gripa honom genast?
Om vi gör det, förnekar han allt.
Och vi får aldrig se pojken igen.
Longerbane gör inte det här bara av illvilja mot oss.
Han är ute efter posten som kansler också.
Hur då? Förklara.
Kravet på lösen kommer inte att gälla guld,
utan att jag avgår i utbyte mot Jonahs återlämnande.
Han kan ju inte gärna medge att han låg bakom bortförandet.
Därför kommer han säkert att lägga skulden på några andra.
Kanske en grupp missnöjda vittror.
De är trots allt hans favoritämne.
Ja.
Han är en slug liten fan, det medges.
Men vi är honom på spåren.
Ja.
Idag, när vi träffas i parlamentet,
ska jag spela ovetande.
Inte ett tecken som visar att vi har avslöjat honom.
De styrande verkar fast beslutna att låta dessa vittror...
...göra vår stad oigenkännlig.
Vid Martyren, snart är de fler än vi här!
Var ska det sluta?
Det skulle inte förvåna mig det minsta om Breakspear snart säger
att vittrorna borde ges rösträtt.
-Aldrig! -Nej!
Det kanske är hans hemliga plan för att behålla makten.
Det räcker! Vi har hört nog.
Vittrorna är som en tidvattensvåg
som kommer att dränka vår stad.
Var så säkra,
de kommer att förgöra oss med olika metoder.
De säljer lixer till människor utan hopp.
De säljer sina kroppar till de svagaste bland oss.
Du går för långt, Longerbane.
Lämna ifrån dig ordet!
Lämna ifrån dig ordet.
Om du har röster nog att tysta mig, trolla fram dem.
Trolla fram min son!
Din son?
Vad tusan pratar du om, Breakspear?
Det vet du mycket väl.
Vad har jag gjort?
Varför kunde jag inte hålla tand för tunga?
Nu lär aldrig Longerbane ge upp Jonah.
Det vore ju liktydigt med en bekännelse.
Och jag...
Jag babblade om saken som en förbannad dåre!
Du är min rådgivare, Winetrout.
Ge mig råd!
Förlåt mig, sir, jag kan inte.
Grip honom.
Gripa Longerbane utan bevis?
Vad har du för val, nu när du har anklagat honom offentligt?
Hans koalition kommer att överklaga gripandet till högsta domstolen.
Han blir inte i häkte länge.
Länge nog för att vi ska kunna tvinga ur honom var vår son finns,
vilka medel som än krävs.
När vi väl har slitit Jonah ur hans grepp,
ligger hans skuld i öppen dag.
Ja.
För in huggormen.
Jag är ledsen.
Förlåt mig.
-Du sa att jag var vilsen. -Det är du.
Jag vet.
Jag har varit det.
Jag är fångad mellan två världar, Vignette.
Ett tag trodde jag att jag kunde välja en tredje,
ett liv med dig.
Men jag var självisk.
Att älska dig innebar att låta dig gå.
Så gör det, då.
Tack så mycket.
Kommissarien.
Hur kan jag hjälpa er?
Vad är det här?
Vill ni att jag lagar till en god fiskgryta?
Jag vill att ni skaffar fram en Darkasher.
Jag antar att ni själv har sett en skymt av besten?
Nånting såg jag.
Men jag vägrar tro att den var uppstånden från de döda
tills jag själv får se
att en sån bedrift alls är möjlig.
Ni vill alltså att jag ska förena dessa två livlösa varelser
så att de andas som en?
Det är ingen lätt sak ni begär.
Så det är bara vittersnack?
Får inte en gammal haruspex köpslå längre?
Jag betalar vad ni begär.
Kan ni göra det eller inte?
En Darkasher måste ha en mästare.
Den blir bunden till er till ert sista andetag.
Det känns som en lång tid att dras med en jädra multe.
Bunden till mig, hur då?
Genom det liv ni måste ge.
Vad menar ni?
Jag kräver bara det som är er del i varje skapande av liv.
Ni menar inte...
Er säd.
Jag har det jag behöver.
Kom tillbaka om några dagar.
Såna här saker går inte att skynda på.
Om det här är humbug, gamla häxa,
kommer du att få ångra det.
Man behöver inte vara ett geni.
Kurirer lämnar paket runtom i staden på platser markerade med krita.
Krittecknen visar vart man ska ta dem. En enkel sak.
Vad är det i paketen?
Lixer. Smuggelgods. Bäst att inte fråga.
Du får börja med en dagsrutt.
Byt till nattrutt så fort du kan. Nätterna går fortare.
-Varför? -Man kan flyga osedd.
Dagsljusare måste gå till fots.
Vad händer om man bli påkommen med att flyga?
De skjuter inte ner en,
men man får vingarna klippta om de får tag i en.
-Vad behöver du, Bol? -Den nya.
Dahlia vill träffa henne.
Herregud.
Snälla.
Vad var första regeln jag gav dig?
Jag pratade inte med polisen.
Det är helt enkelt inte sant, eller hur, Bolero?
Jag såg dig och kommissarien, den stilige, på The Row.
Mitt på ljusan dagen. I allas åsyn.
Han är ingen.
Vi brukade ha sex.
Att ha sex med dem är inte bättre än att prata med dem, flicka.
Det var under kriget. Han var inte polis då.
Men nu är han det, eller hur?
Vad pratade ni om?
Inget. Bara om våra egna dumheter.
Era egna dumheter. Är du kär i honom?
Nej. Jag hatar den jäveln! Tro mig!
Ge oss hans adress, då. Vi löser det åt dig.
Jag har den inte.
Okej. Nu räcker det. Håll henne stadigt.
Jag är inte angivaren!
Nej, du är en stor jävla risk.
Nej, snälla. Jag är en tillgång.
Jag kan hjälpa er hitta tjallaren.
Var ska du leta? Under Burguebornas ballar?
Vad spelar det för roll hur jag hittar honom?
Måtte du stå framför mig vid midnatt med ett namn på läpparna,
eller vara halvvägs tillbaka till Tirnanoc.
Jag borde aldrig ha skicka dig till de jävlarna.
Det är inte ditt fel.
Jag borde ha ordnat ett jobb åt dig här.
Nej, du hade rätt. Jag hade inte känt mig fri här.
-Men du skulle vara vid liv. -Jag är inte död än.
Jag måste bara hitta angivaren.
Va?
Ikväll? Du menar väl inte allvar?
Vad har jag för val?
Att sticka från staden fort som fan, till exempel.
Jag är trött på att fly.
Hur i Lunasas helvete ska du ta reda på vem som är tjallaren?
Jag jobbar på det.
Vignette, dessa Black Raven...
Skrämmer mig inte.
Jag har överlevt värre. Mycket värre.
Du är inte oövervinnlig!
Det finns en massa smärta du skjuter undan.
Låt den inte få dig att göra nåt dumt.
Snälla du.
Om inte för ditt eget bästa, så för mitt.
För jag förlåter aldrig mig själv om det här med Black Raven får dig dödad.
LONGERBANES GODS BURGUE
Jag såg att din gamla skola ska börja ta in kvinnliga elever.
Det blir rena farsen.
Hur ska annars en dam fördriva tiden?
Vid min ålder hade du redan lett två polarexpeditioner.
Ja.
En riktig prövning.
Jag kanske skriver in mig i höst.
Efter ett sabbatsår
med en resa genom Beornlands.
Eller söderut till Faraoniska kusten,
en segelsommar bland mina förfäders sjunkna gravar.
Dina förfäder.
Din mor föddes på ambassaden längre upp på samma gata.
Hon kunde inte ens stava till sitt eget namn på faraoniska.
Jaha.
Gud förbjude att en dam skulle vilja lära sig mer än så.
Att hon skulle vilja se nåt alls
bortom sitt eget hus.
Såja, Sophie.
Du bor i ett stort jävla slott.
Finns det inte nog med böcker i ditt bibliotek längre?
Tydligen inte,
eftersom jag har läst allihop.
-Två gånger. -Så läs om dem igen, långsammare.
För dina förfäders gravar lär vittra till stoft
innan jag låter dig spatsera iväg ut i vildmarken,
ännu mindre till college.
Jag bad inte om din tillåtelse.
Gå, då.
Och se hur långt du kommer utan den.
Hallå, ni kan inte bara klampa in i en proctors hem.
Proctor Longerbane, kanslern vill träffa er.
Jag struntar i vad han vill!
Släpp mig!
Vet ni inte vem jag är? Det här är oerhört!
Nu har du gått för långt, Breakspear,
att använda domstolsvakterna som dina personliga hejdukar.
Jag ska få dig avsatt för det här.
Var är min son, din jävel?
Du är galen!
Det skulle du också vara om nån stal din älskade Sophie från dig.
Var är Jonah?
Jag vet inte vad du pratar om.
Absalom, det räcker!
Han kan inte berätta nåt om du slår honom sanslös.
Jag har ingen aning om vad nån av er pratar om.
För bort honom.
Vi ska nog hitta ett sätt att friska upp hans minne.
Jag har hört mig för som ni önskade. Jag fick höra ett och annat.
Till exempel vad?
Hennes bror försöker tydligen desperat få ett lån.
Så det var inte för skojs skull.
Sir?
Det var inget. Bra gjort, Fergus.
Jag visste att jag kunde lita på dig.
Jag kan inte låta bli att tycka synd om henne.
Den stackarn är illa ute, bortskämd eller inte.
Ja, det är nog sant.
Ritter.
Nåt mot smärtan.
Piety.
Jag tackar Martyren för att du kom.
Jag bönföll Absalom att få prata med dig.
Som Jonahs mor.
Det är slöseri med tid.
Jag har ingen aning om var pojken är.
Det är sällsynt att bevittna sånt mod inför sån vrede.
Min man har händerna fulla.
Det är inte mod.
Jag har inget att avslöja.
Ja, men det vet han inte.
Du.
Ursäkta?
Var håller ni honom fången?
Vad?
Copleys badhus?
Vad är det?
Talade den demonen?
Du tog nog i för hårt.
Hans tillstånd försämrades, och han...
Han dog inför ögonen på mig.
Martyren vare lovad att du lät mig prata med honom.
Erkände han?
Gamla Copleys badhus, där håller han Jonah fången.
Det här är rena larvet!
Jag har inte gjort nånting!
Då behöver du ju inte oroa dig.
Vänta här, din skit.
Hamlyn.
Försöker ni få mig dödad, kommissarien?
Dahlia är ursinnig efter att din kompis Dombey
stoppade lixersändningen.
Dombey är inte min kompis, och dina problem angår inte mig.
Mitt problem är att det går en mördare lös.
Det är inte jag, och det är inte Raven.
De dödar bara såna som lurar dem.
Till exempel att åka fast och tjalla för poliserna.
Jag följer en oortodox teori.
Ett odjur tillverkat av döda saker,
Pucker, eller trower kan ligga bakom.
Du är fanimej galen.
Jag väntar på bevisen.
Under tiden tänkte jag:
"Vem har tillgång till en massa döda kroppar?"
En rättsläkare.
Du kanske borde prata med din vän dr Morange.
Jag pratar med dig.
Morange befattar sig inte med dött älvfolk.
Inte Raven heller.
Men...
...jag hörde att en av oss, Wren.
Hon kan ha jobbat lite extra
med att gräva upp det du talar om.
-För vem? -Det minns jag inte.
Jag fäste mig inte vid namnet.
Namnet hade en religiös klang, tror jag.
Jag måste prata med den här Wren.
Då får du gräva upp henne också.
Dahlia kastade ner henne från ett tak för två nätter sen.
Hon sa att det var för att hon inte litade på henne mer, men jag gissar
att det var på grund av hennes sidosyssla.
Så...
...får jag gå nu?
Om några timmar.
Vi vill ju inte att Dahlia ska misstänka nåt, eller hur?
Du borde inte vara här, Tourmaline.
Och du borde inte vara nånstans, eller hur?
Som jag minns det var det du som sa åt mig att lämna henne.
Jag bad dig aldrig att fejka din egen död. Jag trodde att du bara gjorde slut.
Så enkelt var det inte.
-Och jag bad om ursäkt. -Ja, jag vet.
Och en av hennes nya Black Raven-vänner såg er två tillsammans.
Du kan tänka dig vad de tyckte om att hon pratade med en polis.
Hur är det med henne?
De tror att det är hon som tjallar för polisen.
Själv tror hon sig kunna slingra sig ur knipan. Vad jag tror?
Att du satte henne i klistret, och du kan få ut henne.
Jag sa åt henne att inte gå med i Ravens.
Men det gjorde hon.
Och nu måste du berätta för mig vem tjallaren är.
Fan!
Det står mellan honom eller henne, Philo.
Ravens menar allvar.
Edgal Hamlyn.
Kommissarien, de har hittat honom.
-Vem då? -Breakspears son.
Han hålls fången i Copleys badhus. Vi vet inte hur många kidnappare.
Överkommissarien vill ha alla tillgängliga poliser dit.
-Sök igenom stället. -Genast, sir.
Longerbanes medhjälpare kan hålla sig gömd.
Var inte rädd. Du är i säkerhet nu.
-Nå? -De är borta, sir.
De jävlarna är nog långt härifrån nu.
Fan också!
Är du oskadd, min pojke?
Gjorde han dig illa?
Jag visste att du skulle rädda mig.
Jag hade rört upp himmel och jord.
Men faktum är att vi har din mor att tacka.
Det var hon som övertalade mig att konsultera hennes haruspex.
Jonah!
Lovad vare Martyren att du är oskadd.
Jag skulle vilja tala med frun i huset.
Hon är tyvärr upptagen.
Är det ni, Ezra?
Vad vill ni?
Jag kom för att be om ursäkt
för mitt uppträdande idag.
Ursäkten godtages, tack.
Vad är det?
Glor de?
Undrar de vad en Puck gör vid er stora ingång?
Hur ska de då inte stirra när ni och er bror tvingas
att sälja huset.
Vad vet ni om våra angelägenheter?
Bara vad era grannars tjänstefolk säger om de problem
er bror har dragit på sig.
Jag beklagar verkligen.
Man kan föreställa sig er desperation.
Det är sant.
Det är desperation. Det är rätt ord.
Min bror och jag känner att vi håller på att drunkna,
och vi har aldrig lärt oss att simma.
Vilken uppriktighet.
Min inbjudan till te var inte för skojs skull.
Jag ville sondera er generositet.
Jag antog
att ni saknade en riktig introduktion till societeten här.
Och ni trodde er kunna köpslå.
Förlåt, mr Agreus. Det var dumt av mig, det inser jag nu.
Var det?
Driv inte med mig, är ni snäll.
Långt därifrån.
Jag ser inget skäl till att vi inte ska komma överens.
Men det första steget är förstås...
...att ni släpper in mig genom stora ingången.
Hamlyn.
Han kände till sändningen.
Så din polisvän berättade det här för dig?
Du måtte verkligen ha lindat honom kring ditt lillfinger.
Då återstår bara en sak att göra.
Vill du att jag ska göra det?
Det vore för enkelt för dig att bara ge mig ett namn och gå fri.
Nej. Du måste bevisa att du tror på det.
Jag är ingen mördare.
Under alla år av ockupation,
menar du att en tuff flicka som du aldrig dödade nån? Inte en enda?
Ingen av min egen art.
Vad sa jag förut?
Den som väljer jordlingarnas sida hör hemma i jorden.
Döda honom.
Och ta hit den jävelns vinge.
Oona sa att du ville träffa mig.
Det stämmer.
Vad är det? Jag är strängt upptagen.
Jag hörde en sak om dig, och jag vill veta om det är sant.
Vad har du hört?
Att du har sagt till folk att du tänker ligga med mig.
Älvfolk säger allt möjligt.
Så du vill inte?
Vill inte vad?
Ligga med mig.
Det har jag inte sagt.
Slut ögonen.
Varför?
För att jag ber dig.
Det finns säkert nåt bekvämare ställe dit vi kan gå.
Nej.
Jag vill inte att det ska bli för bekvämt.
Ni gröngölingar som kommer hit med båten är likadana allihop.
Ni tror att ni har överlevt för att ni är starka.
Men ni har bara haft tur.
Tror du att du är den första av älvfolket som försökt döda mig?
Det blir jag som överlever dig, kammarjungfru.
Och innan du dör kommer du att önska att du hade fullföljt
och sugit av mig.
För nu har du gjort mig förbannad.
Jag vill gärna se hur långsamt jag kan skära av ditt söta huvud.
För långsamt.
Är du oskadd?
Vignette.
Vi måste iväg.
Hur hittade du mig?
Tourmaline. Herregud!
Hjälp mig med kroppen.
Vart leder den?
Till floden, sen ut i havet.
Tänk om han flyter upp?
De finner en kula från ett polisvapen i honom och släpper det, antar jag.
Är det så det funkar här?
I Burgue, ja.
Det är ett hemskt ställe.
Du valde att bosätta dig här.
Det var fel av mig att lämna dig så där.
Jag försökte intala mig att det var rätt.
När allt kommer omkring är en man inte bättre än smärtan han vållat
dem han älskar,
och vad han är villig att göra för att gottgöra det.
Jag borde aldrig ha tagit det från dig.
Jag är ledsen.
Ärligt talat visste jag inte vem av er som skulle komma tillbaka.
Inte jag heller.
Snabbt och smärtfritt?
-Nej. -Bra.
-Vad är det här? -En befordran.
Hamlyn skötte lotteriet. Nu får du göra det.
Du får Finistererutten.
Iväg med dig.
Ta det lugnt med din polisvän,
annars blir det din vinge på bordet nästa gång.
Du behöver inte oroa dig för honom.
Du fick mitt meddelande.
Men jag kom ändå.
Portia,
jag bryr mig verkligen om dig,
mer än jag har visat.
Du förtjänar bättre.
Vad betyder det här, Philo?
Jag har beslutat att välja en värld.
Vad menar du med det?
Det slog mig
att jag aldrig har bjudit ut dig.
Jag minns inte när nån serverade mig middag senast.
Jag kan inte föreställa mig nån som förtjänar det mer.
Det här är trevligt.
Tack för att du bjöd mig.
Det var jag.
Ursäkta?
Flickan du frågade mig om häromdagen.
Det var jag som sårade henne.
Ibland är det svårare att leva med det än tvärtom.
Har du varit här hela natten?
Mår du bra?
Vignette?
Det är okej.
Såja.
Det är bra nu.