Ale zlo nebylo poraženo.
Než tělo ubohé víly vychladlo,
smrti se dočkal i ředitel.
A tak,
byly dva životy ukončeny předčasně.
Životy člověka a víly.
Jejich osudy spojila krutá vražda,
kterou měl na svědomí zlovolný běs.
Dostane se jim zasloužené spravedlnosti?
To ukáže čas.
Jedno je ale jisté.
Oba si svým způsobem zasloužili věčnou odměnu.
Mistr Finch je zalit světlem Martyrovým.
Celý život mu sloužil.
A Aisling,
milá, dobrotivá Aisling,
ta baví serafy svým zpěvem.
Odpočívej přes bouři
Která zde zuří
Víra přichází a odchází
Jako roční období
Někde je jistě bezpečné údolí
Pro tebe a pro mě
Děkuji mnohokrát.
Moiro.
Takže,
to je ono, jo?
Tvoje skromná divadelní společnost?
Obávám se, že ano. Je to...
-Moc hezké představení. -Opravdu?
Jsem rád, že se ti líbilo.
Co se tu děje?
Je nějaký problém, strážmistře?
To se uvidí. Máte povolení?
-Povolení? -Je to veřejná ulice.
Nechte ho na pokoji.
A chci i jejich lejstra.
Ten lišejník zežloutl.
Dám ti deset grošů za celou várku.
Mazej.
Zlodějka jedna.
Už jste zpět?
Ano.
Co se tam píše?
„Depozitář tajemství."
V játrech jich je spousta,
pokud je umíte hledat.
Máte pro mě něco, nebo ne?
U svatého Martyra.
Ten s tím nemá co dělat.
Tak je to pravda?
Mrtvola se dá oživit a spojit s jinou.
Jak vidíte na vlastní oči.
Ta věc, kterou jsem viděl, byla...
inteligentní.
Cítil jsem to z ní.
Ne.
Cítil jste inteligenci skrytou za ní.
Temný Ašer nemá vlastní myšlenky, jenom ty svého pána.
Říká se, že jeho oči a oči jeho pána
mohou splynout v jedno.
Kdo v Burgue, kromě vás, oplývá takovými znalostmi?
To nedokážu říct.
Ale stvořit věc, kterou jste viděl,
žádá schopnosti, které převyšují ty mé.
Ukončete jeho trápení.
Není možné ho zabít,
ne dokud pořád dýcháte.
Tak do sklenice s ním.
Neruším tě?
Pracuju na půjčce, drahá.
Potřebuju, abys podpisem stvrdila zástavu domu.
Co kdybych ti řekla, že znám někoho,
kdo by měl zájem investovat do tvého podnikání.
Drahá sestřičko,
nedokážu popsat, jak mě těší, že se mě snažíš podpořit.
Nicméně já nemám čas prověřovat
plané řeči Louisy Pembrokové
nebo někoho, jehož bratranec z druhého kolene...
Tohle nejsou plané řeči.
Tahle osoba má prostředky
na financování renovace celé lodi.
Nuže...
Ano, moc rád bych se s tím člověkem seznámil.
Jaký podíl ze zisku by si představoval?
Nejde mu o podíl ze zisku.
Spíš chce být přijat do našeho společenského kruhu.
Mluvím o našem sousedovi satyrovi, panu Agreovi.
Jak můžeš vědět, kolik má peněz
a jak s nimi chce nakládat?
Zašel na čaj, když jsi byl v klubu.
-Prosím? -A dnes přijde znovu,
spolu s Pembrokeovými a Guilfoyleovými.
To je nemožné.
-Nemusím říkat... -Nemožné je,
bratříčku, abych ti podepsala dokument,
který dává všanc náš vlastní dům.
Já se nebudu dohadovat.
Ne, když existuje jiné řešení
a bude nás to stát akorát trochu pýchy.
Bude to skandál, Imogen!
A naše jméno má sílu ho přetrpět.
Společně jsme silnější,
ale klidně ho pohostím sama.
Opravdu?
Jeho peníze si vezmeš.
Nenechám tě ohrozit tenhle dům.
Ne, dokud budu dýchat.
Čekáme hosty v půl čtvrté.
Snad je náležitě přivítáš.
Imogen.
Imogen!
Dobré ráno, otče.
-Matko. -Dobré ráno, Jonahu.
Dobré ráno.
Otec ti chce něco říct.
Tak jest.
Máme velkou radost,
samozřejmě,
že jsi zase doma.
Ale musíme probrat, co se stalo.
A nejen to. Musí to mít důsledky.
Důsledky?
Já byl oběť.
V tom má pravdu.
Nestalo by se to,
kdyby poslechl a držel se dál od Row.
Ano, ale nesmíme zapomenout,
že tyto nešťastné události nakonec odhalily Longerbaneovu zradu.
Je načase, aby se Jonah přestal chovat jako dítě
a chopil se budoucnosti.
Nezačínej s tím zase.
Nahá a pokrytá popelem jsem
-vylezla na Mount Carpe. -Piety!
Po rukou a kolenou jsem tam vylezla
a před svatbou se radila s Augursem.
A oni mi řekli...
že to jednou bude významný muž
a syn ještě významnější.
Ano, to víme.
Pokud je tvůj otec kancléř, co asi osud přinese tobě?
Třeba budu král?
Není to nemožné.
-Monarchie se občas obnovují. -Už to vidíš, otče?
Je jedno, co udělám. Jí to nikdy nebude stačit.
Všechno, co říká a dělá,
dělá z lásky pro tebe. O tom já nepochybuju.
Rád bych tomu věřil.
Jonahu.
Okamžitě se omluv!
Omlouvám se, máti.
Tak. Vidíš?
Omlouvá se.
S otcem jsme se rozhodli, že se prozatím
nebudeš ukazovat na veřejnosti
a budeš se doma soustředit na studia.
Necháme ten skandál odeznít.
Drby brzo přestanou.
Mezitím zdvojnásobíme počet soukromých hodin...
-Zdvojnásobíme? -...a tak
můžeš dokončit studium do příštího austeru.
Učitel Symes na tebe čeká v knihovně.
Něco k jídlu?
Vezmi si.
Zadarmo.
Děkuji moc.
A tohle taky.
Šifry. Znáš to?
Máma mi z nich četla jako malýmu.
Bůh jí žehnej.
Klidně si to přečti sám.
Může tě překvapit, co tam najdeš.
Já tomu nevěřím.
Všechny víly narozené zde nebo v cizině
musejí na požádání ukázat doklady.
-Odkdy? -Asi už deset let.
Nemůžou tu být bez dokladů.
Tak teď už tu jsou.
Tak musejí pryč.
-Kam? -Odkud přišly.
Na Knock? Ten je na cimr campr.
-Nic tam nezbylo. -Pane!
Všechny víly narozené zde nebo v cizině musejí ukázat...
Ale co když to nejsou víly?
Co jiného by byly?
Mazlíčci?
Mají rozum.
Zase ne tolik.
Abych řekl pravdu, nevím jistě,
jestli jsou koboldi v zákoně zmínění, nebo ne.
Co kdybyste se šel podívat
-a já tu počkám. -Dobře.
Můžeme vás ale obvinit
z nepovolené přepravy zvířat.
Jsem ochotný zaplatit jakoukoliv pokutu.
Sedněte si a nepouštějte je z bedny.
Děkuji moc, strážníku.
Myslím, že to dobře dopadne.
Koboldi.
Já do hajzlu věděl, že se ten odjezd nehodí.
Paní se nelíbilo, že jsme zkrátili dovolenou
kvůli tomuhle průseru.
Posunuli jste se někam?
Ředitele zabila stejná ruka
jako tu vílu, kterou jsme nedávno našli v Row.
Jak víte, že to byl ten samý?
To vám řekl ten satyr, kterého jste přizval na pitvu?
-Jaký satyr? -Řezník z Row.
Byl lékařem v Puyanu.
No tak to je jiná.
Oběma vyjmul játra.
Stačí vám to?
Játra?
To má být nějaká trofej?
Možná.
Dobře, informujte mě. Dombey, se mnou.
Proč jste jim neřekl o Ašerovi?
Nevěřili by mi jako vy.
Stejně nejde o tu věc,
ale o to, kdo ji ovládá.
Někdo je chtěl oba zabít.
Rycrofte.
Podívejme na tebe.
Pořád tomu nemůžu uvěřit.
Policejní inspektor.
Škoda že tě nemůže vidět mistr Finch.
Byl by velmi hrdý.
Děkuji, pane.
Jak jsi pokročil v pátrání
po pachateli té hrozné věci?
Kvůli tomu jsem tady.
Viděl jste někdy ředitele s Aisling Querelleovou?
Tu jsem nikdy neviděl.
Netušíte, jestli ji znal?
Proč bych měl?
Byli jste kolegové a přátelé.
Nikdy jsem ji neviděl, omlouvám se.
Omluvíš mě? Musím se věnovat jiným naléhavým věcem.
Klidně se tu porozhlédni.
Hele, Dariusi, umím lítat! Umím lítat!
Umím lítat, Dariusi!
Není ti nic, Philo?
Musí to být dokonalé.
Louisa se může ušklíbat, jak bude chtít,
ale dort vděku musí být výsostný.
Můj dort vděku je nejlepší na Crossingu a vy to dobře víte.
Prošvihnu loterii!
Prosím, slečno!
-Vignette! -Afisso.
Klidně vám to vezmu.
Takže loterii teď děláš ty?
Dali mi Finistere.
Našla jsem si svou cestu.
Nemyslela jsem tím Havrany.
Ty víly ti podříznou krk, ani se nenaděješ.
Budu si dávat pozor. Nebojte.
No,
ty si nenecháš jen tak něco líbit, to uznávám.
Musím se vrátit.
Hodně štěstí, holka.
Vám taky.
Jednou vyhraju.
Krása.
Tudy, prosím.
Pan a paní Guilfoyleovi.
Piercei, Hortensie, pojďte.
Jak je to dlouho? Přijde mi to jako celá věčnost.
Budeš tak hodný a přinesl bys mi tu židli,
abych ulehčil kostem?
Pan Agreus tu nepracuje.
Je to náš host.
Moc rád vás poznávám, pane Guilfoyle.
A rád vyhovím.
Tohle vlhko nedělá dobře žádným kostem.
Starým ani mladým.
Tady máte.
Jste milý.
Pan Agreus je nový soused.
Nedávno pořídil Cheswithův dům naproti.
Jak pozoruhodné.
Je to pozoruhodná nemovitost, to máte pravdu.
Šel na prodej v pro mě vhodný čas.
Přijde ještě někdo?
Sourozenci Pembrokovi.
Díky Martyrovi.
Jistě. Čím víc, tím líp.
Pan a paní Pembrokovi.
To je nějaká hra?
Máme se obléct jako služebnictvo a obsluhovat?
Pan Agreus tu není zaměstnaný.
Je to host.
Je mi ctí, pane Agree.
Leonid Pembroke a tohle je moje sestra Louisa.
To je dort vděku od Afissy?
-Už jsem se moc těšila. -Ano.
Posaď se.
Moc rád bych si poslechl váš názor
na městské problémy, pane Agree.
Upekla to pro tebe, Louiso.
Určitě jste taky neoplakával,
že Ritter Longerbane došel zaslouženého trestu.
A proč si to myslíte?
Kvůli jeho odporu
k vám podobným.
Přehnanému.
Ty tisíce lidí, kteří přišli o práci
kvůli mým podobným by asi nesouhlasili.
Jistě. Něco se muselo obětovat,
aby mohla vzniknout inkluzivní společnost.
Byl jste někdy v Puyanu, pane Pembrokeu?
To tedy nebyl.
Můžete tam chodit měsíce
a potkávat jenom satyry.
Nikde trol nebo víla, natož člověk.
A můžu vás ujistit, že nikoho ani nenapadne
tvořit nějakou
inkluzivní společnost.
Kdo by tam chtěl vůbec žít?
Po válce už nikdo.
Já tedy ne.
A proto jsem se ocitl tady,
v tak příjemné společnosti.
Dá si někdo dort vděku?
Smaž všechny mé dluhy
a navždy mě zalévej svým světlem, svatý Martyre.
Výborně, Rycrofte.
A teď požádej Martyra, aby ochránil tvé tajemství
a ukryl pravdu o vílí krvi v tvých žilách.
Dobře, pane. Budu se modlit.
Učiteli Thorne.
Ty jsi pořád tady.
Vzpomněl jsem si na něco, co jste mě učil.
Hřích opomenutí je nebezpečnější
než hřích skutkem.
Ten člověku lépe projde.
Proč sis na to vzpomněl?
Nemůžu si pomoct, ale přijde mi,
že jste nebyl úplně upřímný.
Myslíš, že ti lžu?
Myslím, že jste se rozhodl něco neříct.
Hřích opomenutí, jak říkáš.
Ten vám lépe projde.
Řekněte mi, že se pletu, a já půjdu.
Dneska by měl Costin volno.
Po večeři a pronesení posledních modliteb
by si vzal svoje nejlepší šaty
jako každé supterý od té doby, co ho znám,
a vzal by si kočár na Row.
Row?
Neznal jsem slušnějšího člověka než Costina,
ale podlehl tělesným svodům.
Vy tvrdíte...
Byl častým návštěvníkem jistého domu pochybné pověsti,
který je znám poskytováním
vílích společnic.
Je to odporné pomyšlení, já vím,
ale tak to zkrátka je.
Díky za upřímnost.
Může to vyšetřování velmi pomoct.
Musíte to dělat těžší, než to už je?
Snažil se být slušný.
Blahosklonnost trpět nebudu.
Co jí to napadlo?
Vždycky přece byla trochu na hlavu.
Já tohle nezvládnu.
Bohužel nemám sílu
překonat jejich nesouhlas.
Měli jsme dohodu.
Omluvte se, prosím, a jděte.
A co jim řeknete?
Že to opravdu bylo jen pro zábavu?
Vtip?
Nedokázala jsem dodržet svou část dohody.
Chápu to a nečekám, že vy dodržíte svou.
Měl jsem tušit, že na to nemáte odvahu.
S radostí vás nechám upadnout do chudoby.
Slečno Imogen.
Omlouvám se za zpoždění.
Zdrželi mě moji právníci.
Pane Agree,
rád vás opět potkávám.
Vítejte u nás doma.
Posaďte se, prosím.
Jestli chcete dokončit studium,
potřebujete lektora z každého oboru.
To mám ale kliku.
Copak?
To mám kliku, že mám vás.
Zajisté. A mezitím,
politika se nejlíp učí z první ruky.
A nikdo se v ní neumí tak pohybovat jako váš otec.
Děkuji. Děkuji.
Kdo je to?
Longerbaneova dcera Sophie.
Jako jediná dědička zasedne do voleb na jeho místo.
Je to jenom formalita.
Pronese přísahu, řekne pár klišé
a už ji nejspíš nikdy neuvidíme.
Poslanci a poslankyně,
stojím před vámi zdrcená ze ztráty svého otce.
Byl to úžasný muž
a já chci, aby na mě byl hrdý.
Drahé děvče,
jsem si jist, že stejně jako já
už se nemůžete dočkat, až odložíme nevraživost,
která nás k tomuhle dovedla.
Děkujeme za vaše slova.
A pokud můžu,
rád bych obrátil pozornost kolegů proktorů k...
Já neskončila, kancléři.
Zajisté.
Pokračujte.
Chci uctít památku nejen svého otce,
ale i matky.
Ve tváři byla vidět její pouštní krev.
Bezpochyby jako v té mé.
Její předci uprchli válečné vřavě na Faraonském pobřeží
a přišli k tomuto pobřeží,
kde z ní barva jejich kůže
udělala vyvrhele.
Ale stejně jako mnozí další
překonali tehdejší předsudky
a našli si v tomto úžasném městě své místo.
A to přece vyzdvihuje Burgue i jeho hodnoty.
Jenže dnes
válečná vřava ve vílích zemích
přinesla k tomuto pobřeží novou vlnu uprchlíků.
A na ně se také hledí jako na vyvrhele.
Je správné se ptát,
zda to, že se na ně díváme skrz prsty, nebude někdy bráno
jako přežitek z minulosti?
Je správné se ptát, zda dokážeme překonat
rozdíly mezi námi a vílami, které vychovávají naše děti,
orají naše pole, pracují v našich továrnách.
Ano.
U Martyra, obrací se proti vlastnímu otci.
Stojím před vámi s mou odpovědí.
Nedokážeme.
Víly nejsou jako my!
Naše rozdíly nejsou jen v barvě kůže!
A náš kancléř...
nad tím mhouřil oko už moc dlouho.
Ale já nebudu.
Ve městě se zvedá vlna hněvu.
Jeho dobří obyvatelé toho mají dost!
A já, Sophie Longerbaneová, stojím při nich.
Kdo bude stát se mnou?
U svatého Martyra,
to je nejúžasnější stvoření, jaké jsem kdy viděl.
Děkuji.
Asi to mám správně. Hele.
Mně to přijde dobrý. Na konci je šestka, osmička a devítka.
To je to číslo.
Schválně jestli máme výherce.
Slunce zapadlo. Jde se na věc.
Ona je pořád tady?
Jen dokud se nepostaví na nohy.
Je to kost a kůže, co?
Někomu to asi vyhovuje.
Ona tu nehledá práci.
Prosím?
Dobře, může zůstat.
Na chvíli.
Ale nesmí nám kazit kšefty.
Jasně.
Díky, Moiro.
Díky.
Vyhrál někdo?
Dneska ne.
Dobře, tak šup.
Mazej. Musím do rachoty.
Jasně.
Já odnesu losy. Zabiju nějaký čas
a kolem druhý přinesu jídlo?
Perfektní.
Zkusím si na tohle nezvykat.
Co tu děláš?
Neboj se.
Policejní záležitost.
Taky pracuju.
Buď opatrná.
Co je ti po tom?
Jak můžu pomoct?
Tohle byl váš klient.
Jste policajt?
Kdo je jeho stálá?
Klienti očekávají důvěrnost.
Tenhle ne. Je po smrti.
Costin je mrtvej?
Vražda.
Která to byla?
Je to trochu komplikovanější.
Pojďte.
Kam až mi paměť sahá,
Costin si zamlouval pokoj se dvěma dívkami každé supterý.
Postel byla zaměstnaná,
ale holky ne.
Pokračujte.
Byl radši, že si lidi mysleli, že je na vílí děvky,
než aby znali pravdu.
Že se scházel se zadanou ženou?
Že se scházel...
s mužem.
Musíte mě mít za blázna.
Kdo se loučí s prázdnou místností?
Nikde jinde jsme se necítili bezpečně.
Stáli jsme nad jeho tělem spolu.
Nehnul jste ani brvou.
Když žijete s tajemstvím tak dlouho jako já,
dokážete skrýt mnohé.
Ale i tak...
ten stud tam pořád je.
Strach z prozrazení.
Zvláštní.
Jenom jeden den v týdnu jsme mohli být sami sebou.
Tak málo času v koloběhu světa.
A přesto
mi spíš ten zbytek,
připadá jako lež.
Ano.
Něco jsem vám měl tenkrát říct.
Když jsme byli v márnici.
Costin Aisling znal.
Poznali se dávno.
Předtím než složil slib.
Byli si blízcí.
Její vystoupení musel vidět tucetkrát.
Takže ty vraždy spolu souvisejí.
Vypadá to tak.
Ale těžko říct jak.
Nemluvili spolu 20 let.
Aspoň o tom nevím.
Děkuju, doktore.
A nebojte se,
vaše tajemství neprozradím.
Možná to přestanu tajit.
Čas ukáže, zda na to mám odvahu.
-Stvůra zasraná. -Lůza.
Četl jsem to.
Až do konce.
Povídej. Chci vědět všechno.
S dovolením. S dovolením!
-Můžu pomoct? -Jo. Kde jsou moji koboldi?
-Koboldi? -Jo.
Byli v bedně na lavici. Kde jsou teď?
Jistě.
Jsou pryč.
Tak počkat. Strážník kontroloval jejich režim, to je celý.
Dostali jsme příkaz k deportaci.
-Cože? -Je tu někde.
Jo, tady je.
Vidíte?
Moment. Máte pravdu.
„Příkaz ke kontrole režimu.“
-Nevšiml jsem si. -Tak kde jsou?
Jsou pryč.
-V přístavu. -V přístavu?
Kvůli deportaci.
Loď míří do...
Ignoty.
Asi už vyplula.
A jak se jmenuje?
-Co? -Ta loď.
Jak se jmenuje?
Dejte ty ruce pryč!
Řekněte mi to jméno!
Jak se jmenuje?
Bacha!
Kde kotví Janus? Janus?
-Janus? -Ta loď.
-Jo, loď. No jo! -Ano.
Před pár minutama vyplula.
-Cože? -Jo, je fuč.
Ne!
To ne!
PŘÍJEMCE: PAN EZRA SPURNROSE 80 000
Jsou to krvavé peníze.
Nikdo neumřel.
Sice jsme to nějak zvládli,
ale jenom proto, že naši hosti byli zdvořilí.
A když pomyslím,
že historka o satyrovi pijícím čaj u Spurnroseových
se teď šíří jako mor.
Když budeme držet pospolu, zvládneme to.
No...
Za tuhle částku bude chtít víc než pozvánku na čaj.
Přirozeně.
Budu se s ním muset párkrát ukázat na veřejnosti.
A kde to skončí?
Asi až mu pozvánku dá někdo jiný.
Díky Martyrovi, že tu není otec, aby viděl, jak hluboko jsme klesli.
Kdyby tu byl otec, tohle by nebylo potřeba.
Jdu spát. Dobrou noc.
Dobrou noc.
Ezro?
Ano?
Děkuju.
Hodná holka.
Hodná holka, Giddy.
Kolik je hodin?
U smyčky boží, usnula jsem.
Dobrou noc.
Bývala to zpěvačka.
Její hlas...
ti nedá spát.
Nemůžu ho dostat z hlavy.
Odpočívej přes bouři
Která zde zuří
Víra přichází a odchází
Jako roční období...
Giddy?
Giddy!
Giddy.
Giddy?
PŘILETÍM PRO TEBE
Přiletím pro tebe
Mé dítě, můj synu
Sladce spi
Můj jediný
Přiletím pro tebe
Mé dítě, můj synu
Sladce spi, můj jediný
Přiletím pro tebe
Mé dítě, můj synu
Sladce spi
Můj jediný
Přiletím pro tebe
Mé dítě, můj synu
Sladce spi
Můj jediný
Přiletím pro tebe
Mé dítě, můj synu
Sladce spi, můj jediný
Kreativní dohled Filip Zrak