KARNEVALSGATA
Men ondskapen var ikke over.
Før den stakkars alvens kropp var kald,
ble rektoren myrdet.
Og sånn
ble to liv avsluttet før sin tid,
både menneske og alv,
skjebnene deres sammenflettet av en ond død,
forårsaket av et grusomt udyr.
Men får de rettferdigheten de fortjener?
Det vil tiden vise.
Men dette kan vi være sikre på:
Hver av dem, på sin egen måte, har fortjent sin evige belønning.
Gode mester Finch er omgitt av lyset til Martyren
han tjente alle sine dager.
Og Aisling,
gode Aisling,
underholder serafene med sangen sin.
Hvil der
På tross av stormen som raser
Tro kommer og går
Så lenge årstidene finnes
Jeg er sikker på At det finnes en trygg dal
For deg og for meg
Tusen takk.
Moira.
Så,
her har vi den?
Din beskjedne teatertrupp?
Jeg er redd for det. Den er...
-Jeg syntes forestillingen var nydelig. -Virkelig?
Jeg er så glad for at du likte den.
Så hva er dette?
Er det et problem, konstabel?
Det kommer an på. Få se tillatelsen din.
-Tillatelsen? -Det er en offentlig gate, er det ikke?
Kan du ikke la ham være?
Og jeg må se papirene deres.
Denne laven er gul.
Jeg gir deg ti stivere for hele haugen.
Bort med deg.
Tyvaktige heks.
Tilbake allerede?
Ja.
Hva står det her?
Forvaringssted for hemmeligheter.
Leveren har mange,
for dem som vet hvordan man ser.
Har du noe å vise meg eller ikke?
Ved Martyren.
Langt ifra.
Så det er sant?
En død ting kan gis liv og bli satt sammen med en annen.
Som dine egne øyne kan se.
Den greia jeg så her om kvelden, den hadde...
...intelligens.
Jeg følte det på et vis.
Nei.
Det du følte, var intelligensen bak den.
En darkasher har ingen egne tanker, bare sin mesters.
De sier at noen ganger kan øynene dens og mesterens øyne...
...bli knyttet sammen.
Hvem i Burgue, bortsett fra deg, kan ha slik kunnskap?
Det vet jeg ikke.
Men å mane frem det jeg så,
krever ferdigheter som er større enn selv mine.
Gjør slutt på lidelsene dens.
Den kan ikke drepes,
ikke mens du fortsatt puster.
Så stikk den i en krukke.
Forstyrrer jeg?
Jeg ser over lånet, kjære.
Jeg trenger underskriften din for å autorisere panteretten på huset.
Hva om jeg sa at jeg kjenner noen
som er interessert i å investere i handelsforetaket ditt?
Min kjære søster,
det gleder meg virkelig at du vil støtte meg i dette.
Men når det er sagt, så har jeg ikke tid
til å undersøke småprat fra Louisa Pembroke
eller lignede om at tremenningen...
Nei, dette er ikke bare småprat.
Denne personen har midlene
til å fullstendig finansiere innredningen av et skip.
I så fall,
ja, jeg vil gjerne stifte bekjentskap med ham.
Jeg lurer på hvilken andel av utbyttet han vil ha?
Det er ikke en andel av utbyttet han vil ha.
Heller å bli godtatt i vår sosiale krets.
Jeg snakker selvsagt om pucken over veien, herr Agreus.
Hvordan kan du vite hvor mye penger han har,
eller hvordan han ville nedlate seg til å bruke dem?
Han kom til te her om dagen mens du var på klubben.
-Unnskyld meg? -Og han skal besøke oss igjen
i ettermiddag, i tillegg til Pembroke-paret og Guilfoylene.
Det er umulig.
-Og det er åpenbart... -Det som er umulig,
kjære bror, er at du skal få min underskrift på et dokument
som setter taket vi har over hodet i fare.
Jeg vil ikke forhandle med min egen familie.
Ikke når det finnes en løsning på problemet vårt.
En som ikke koster oss noe mer enn litt stolthet.
Det hadde blitt en skandale, Imogen!
En Spurnrose-navnet har styrken til å holde ut.
Vi er selvsagt sterkere sammen,
men jeg har pucken på besøk uten deg om jeg må.
Sier du det?
Uansett skal du ta imot pengene hans.
Jeg lar deg ikke risikere dette huset,
ikke så lenge jeg lever.
Gjestene våre kommer klokken halv fire.
Jeg håper at du er her for å hilse på dem.
Imogen.
Imogen!
God morgen, far.
-Mor. -God morgen, Jonah.
God morgen.
Faren din har noe han vil si til deg.
Det har jeg sannelig.
Selv om vi er glade,
selvsagt,
for at du er hjemme igjen,
må vi snakke om det som skjedde.
Mer enn snakke, det må få konsekvenser.
Konsekvenser?
Jeg var offeret her.
Gutten har et poeng.
Men det hadde ikke skjedd
om han hadde gjort som du sa, og holdt seg unna Gata.
Sant, men la oss ikke glemme at til syvende og sist
avslørte disse beklagelige hendelsene Longerbanes svik.
Det er på tide at Jonah slutter med barnslige ting
og tenker på fremtiden sin.
Vær så snill, mor, ikke profetien igjen.
Naken og dekket av aske
-klatret jeg opp Carpe-fjellet. -Piety. Piety!
På hender og knær klatret jeg
for å konsultere augurene før jeg giftet meg med faren din.
Og de sa...
...at han kom til å bli en viktig mann,
og at sønnen hans kom til å bli enda viktigere.
Ja da, vi vet det.
Om faren din er kansler, bare tenk på hva skjebnen har i vente for deg.
Kanskje jeg skal bli kronet konge?
Det er ikke umulig.
-Monarkier har blitt gjenopprettet før. -Ser du det nå, far?
Ser du at uansett hva jeg gjør, blir det aldri nok for henne?
Alt moren din sier og gjør,
gjør hun av kjærlighet til deg, såpass vet jeg.
Skulle ønske jeg kunne tro det.
Jonah.
Si unnskyld med en gang!
Unnskyld, mor.
Der. Ser du?
Han er lei for det.
Faren din og jeg har bestemt at du for øyeblikket
skal ta en pause fra offentligheten
og holde deg hjemme for å fokusere på studiene.
Gi skandalen en sjanse til å roe seg.
Sladderen tar snart slutt.
Og i mellomtiden, ved å fordoble timene...
-Fordoble? -...kan du muligens
fullføre studiene dine innen neste austery.
Mester Symes venter på deg i biblioteket.
Noe å spise?
Ta det.
Det gis uten kostnad.
Tusen takk.
Ta en av disse også.
Kodene. Kjenner du til den?
Mamma leste fortellinger fra den da jeg var liten.
Velsignet være henne.
Men kanskje du vil lese den selv også.
Du blir kanskje overrasket over hva du finner.
Dette er ikke til å tro.
Alle alvefolk, om de er innfødte eller fra utlandet,
må vise papirer når det kreves.
-Når begynte det? -For ti år siden, minst.
De kan ikke være her, ikke uten papirer.
Vel, de er her nå.
Da må de dra.
-Hvor? -Tilbake dit de kom fra.
Knock? Helt ødelagt.
-Det er ingenting igjen. -Sir!
Alle alvefolk, om de er innfødte eller fra utlandet, må vise...
Men hva om de ikke er alvefolk?
Hva annet kan de være?
Kjæledyr?
Men de er smarte.
De er ikke så smarte.
For å være ærlig husker jeg ikke
om kobolder er nevnt i vedtekten eller ikke.
Kan ikke du gå og se i vedtekten din,
-så venter vi bare her. -Greit.
Men du kan risikere
anklager for å frakte et dyr uten tillatelse.
Jeg er forberedt på å betale enhver bot som kreves av meg.
Bare sett deg der og hold dem inne i den esken.
Tusen takk, konstabel.
Jeg tror det går helt bra med oss.
Kobolder.
Jeg visste faen meg at det var feil tidspunkt å reise bort.
Og fruen var ikke glad for at vi måtte avbryte ferien vår
på grunn av dette jævla rotet.
Si at du har gjort fremgang.
Rektoren ble drept av samme hånd
som alven som ble funnet død ved Gata her om dagen.
Hvordan vet du at det var samme drapsmann?
Ble du fortalt det av den pucken du ba obdusere henne?
-Hvilken puck? -En slakter fra Gata.
Han var lege i Puyan.
I så fall...
Tok leveren til begge to.
Er det bevis nok for deg?
Leverne deres?
Var det et slags trofé, kanskje?
Det kan være.
Greit, hold meg informert. Dombey, bli med meg.
Hvorfor fortalte du ham ikke om darkasher-greiene?
De vil ikke tro meg noe mer enn du gjør.
Uansett, det er ikke selve tingen,
men personen som kontrollerer den vi vil ha.
Noen ønsket begge to døde.
Rycroft.
Se på deg.
Jeg tror det fortsatt ikke.
En politibetjent.
Om bare stakkars mester Finch kunne sett mannen du har blitt,
da ville han vært så stolt.
Takk, sir.
Si meg, er du nærmere
å ta den som utførte denne grusomme forbrytelsen?
Det er derfor jeg er her.
Så du noen gang rektoren med denne alven? Aisling Querelle.
Jeg har aldri sett henne før, nei.
Aner du om han kan ha kjent henne?
Hvordan kan jeg vite det?
Du er kollegaen og vennen hans.
Jeg har aldri sett henne før. Beklager.
Om du kan unnskylde meg, så har jeg mye å gjøre.
Du må gjerne se deg rundt.
Jeg kan fly! Se på meg, Darius! Jeg kan fly!
Jeg kan fly, Darius!
Gikk det bra, Philo?
Alt må være perfekt.
Louisa Pembroke kan hånle så mye hun vil over at jeg ba en puck på besøk,
men harken-kaken må være perfekt.
Harken-kaken min er den beste i Crossing, og det vet du.
Jeg går glipp av loddene mine!
Vær så snill, frøken!
-Vignette! -Afissa.
Jeg tar dem for deg om du vil.
Så du har ansvaret for lotteriet nå?
De gav meg Finistere-ruten.
Du sa jeg skulle finne mitt eget liv.
Jeg mente ikke Svartravnene.
De alvene skjærer over halsen din uten å tenke seg om.
Jeg skal være forsiktig. Ta det rolig.
Vel,
du finner deg ikke i noe tull, det må jeg innrømme.
Jeg får komme meg inn igjen.
Lykke til, jenta mi.
Takk, det samme.
Jeg kommer til å vinne en gang.
Nydelig.
Denne veien, er dere snille.
Herr og frøken Guilfoyle.
Pierce, Hortensia, kom inn.
Hvor lenge er det siden sist? Føles som evigheter.
Vær snill og hent den rettryggete stolen
til denne gamle kroppen.
Herr Agreus er ikke ansatt her.
Han er en gjest.
Hyggelig å møte deg, herr Guilfoyle.
Og jeg gjør det gjerne.
Dette fuktige været er ikke godt for noens kropp,
hverken gammel eller ung.
Vær så god.
Snilt av deg.
Herr Agreus er vår nye nabo.
Han tok nylig over Cheswith-huset over veien.
Så usedvanlig.
Det er en usedvanlig eiendom, det har du rett i.
Det var heldig for meg at den kom på markedet.
Flere gjester?
Louisa og Leonid Pembroke.
Å, takket være Martyren.
Sannelig. Hyggelig med flere folk.
Mester og frøken Pembroke.
Er det en lek?
Er det meningen av vi skal kle oss ut som tjenerne og varte dem opp?
Herr Agreus er ikke ansatt her.
Han er en gjest.
Så hyggelig, herr Agreus.
Jeg er Leonid Pembroke. Dette er søsteren min, Louisa.
Er det harken-kaken til din Afissa?
-Jeg har hatt lyst på et stykke hele uka. -Ja.
Vær så god, sitt.
Jeg vil svært gjerne høre din mening
om de nylige problemene i byen vår, herr Agreus.
-Hun bakte den med deg i tankene, Louisa. -Jeg kan tenke meg
at du ikke ble mer lei deg enn meg
over å høre om Ritter Longerbanes velfortjente straff.
Og hvorfor tror du det?
Vel, motviljen hans...
...mot din sort.
Ubegripelig.
Jeg undres om de tusener som har mistet jobbene sine
fordi min sort er villig til å jobbe for mindre, ville vært enige.
Det må jo selvsagt ofres
for å skape et mer inkluderende samfunn.
Har du noen gang vært i Puyan, herr Pembroke?
Det tviler jeg på.
Der kan det gå måneder
uten at du møter noen som ikke er puck.
Ikke en pix eller trow å se, for å ikke å nevne et menneske.
Og jeg kan forsikre deg om at ingen der har en eneste tanke
om å skape et mer...
...inkluderende samfunn.
Vel, det er jo ikke akkurat et sted der noen vil bo.
Ikke siden krigen, i det minste.
Jeg vet at jeg ikke vil.
Som er grunnen til at jeg er her,
i så fint selskap.
Vil noen ha harken-kake?
Fjern all gjelden min,
og jeg trygler deg om luft i lyset ditt, velsignete Martyr.
Veldig bra, Rycroft.
Nå, be Martyren om å beskytte hemmeligheten din,
skjule sannheten om alveblodet i årene dine.
Det skal jeg, sir. Jeg skal be.
Mester Thorne.
Du er her fortsatt.
Jeg husket bare noe du lærte meg.
At passiv synd er mye farligere
enn syndene man tar aktiv del i.
Fordi de er lettere å slippe unna med.
Hva fikk deg til å tenke på det?
Jeg klarer ikke la være å føle
at du ikke har fortalt hele sannheten.
Tror du jeg har løyet for deg?
Jeg tror du har valgt å ikke fortelle meg noe.
En passiv synd, som du sier.
Lett nok å slippe unna med.
Bare si at jeg tar feil, så går jeg videre.
Dette skulle vært Costins frikveld.
Etter at guttene hadde spist og han hadde ført an kveldsbønnene,
ville han kledt seg i sine beste klær,
som han gjorde hver eneste måkesdag så lenge jeg kjente ham,
og tatt en vogn til Gata.
Gata?
Jeg har aldri kjent en bedre mann enn Costin Finch,
men han bukket under for kjødets lyster.
Sier du...
Han besøkte et visst horehus,
velkjent for å skaffe
alveselskap.
Det er motbydelig å tenke på,
men der har du det.
Takk for at du er åpenhjertig.
Det kan bety alt for denne saken.
Er det en grunn til at du måtte gjøre dette vanskeligere enn det er?
Han prøvde bare å være høflig.
Jeg nekter å bli behandlet nedlatende.
Hva har det gått av henne?
Hun har da alltid vært litt pussig, ikke sant?
Unnskyld, jeg kan ikke gjøre dette.
Jeg trodde jeg kunne takle misbilligelsen deres,
men jeg ser nå at jeg ikke er sterk nok.
Vi hadde en avtale.
Vennligst unnskyld deg og gå.
Og hva skal du si til dem?
At det bare var en lek likevel?
En spøk?
Jeg har mislyktes i å overholde min del av avtalen.
Jeg forstår at jeg ikke kan forvente at du overholder din del.
Jeg burde ha visst at du ikke hadde mot nok til dette.
Jeg sender deg mer enn gjerne tilbake til fattigdom.
Frøken Imogen.
Jeg er så lei for at jeg er sen.
Jeg ble forsinket av advokatene mine.
Herr Agreus,
hyggelig å møte deg igjen.
Velkommen til hjemmet vårt.
Sett deg, er du snill.
Om du skal fullføre studiene innen austery,
trenger du privatlærere innen hvert eneste fag.
Så heldig jeg er.
Unnskyld?
Jeg sa at jeg lar deg ordne det.
Nettopp. I mellomtiden
er den beste måten å lære om politikk på å se det selv.
Og det finnes ingen bedre utøver enn faren din.
Tusen takk.
Hvem er det?
Longerbanes datter, Sophie.
Som den eneste levende arvingen tar hun over setet hans til neste valg.
Det er egentlig bare en formalitet.
Hun tar eden sin, sier noen banaliteter,
og det blir nok det siste vi ser til henne.
Mine herrer og damer i parlamentet,
jeg står foran dere, knust over tapet av min far.
Han var en flott mann,
og jeg vil strebe etter å gjøre ham stolt.
Kjære jente,
jeg er sikker på at i likhet med meg
er du ivrig etter å legge hatet
som førte til dette øyeblikket bak oss.
Takk for ordene dine.
Om jeg kan,
vil jeg gjerne vende oppmerksomheten til mine medprokuratorer...
Jeg var ikke ferdig, kansler.
For all del.
Fortsett.
Det er ikke bare min fars minne jeg ønsker å hedre,
men min mors også.
Fremmedblodet var like tydelig i henne
som det er i meg.
Forfedrene hennes flyktet fra krigens kaos på den faroniske kysten,
og kom til denne kysten
der hudfargen deres
gjorde dem til utstøtte.
Men, som så mange andre,
overvant de den tidens fordommer
og fant et sted i denne flotte byen.
Og det lover godt for Burgue og verdiene her.
I dag
har krigens kaos i alvefolkets land
bragt en ny gruppe flyktninger til denne kysten.
Og de er også utstøtte.
Det er riktig å spørre
om vår mistro til disse nykommerne en dag vil ses på
som en uopplyst levning fra fortiden.
Det er riktig å spørre om vi kan overvinne
forskjellene mellom oss og alvene som oppdrar barna våre,
pløyer jordene våre, jobber i fabrikkene våre.
Hør, hør.
Ved Martyren, hun vender seg mot sin egen far.
Jeg står foran dere med svaret mitt.
Det kan vi ikke.
Alvefolket er ikke som oss!
Forskjellene våre er mer enn overfladiske!
Og kansleren vår...
...har sett den andre veien altfor lenge.
Men det vil ikke jeg.
En stor bølge av sinne reiser seg i denne byen.
Godtfolket har fått nok!
Og jeg, Sophie Longerbane, støtter dem.
Hvem støtter meg?
Ved Martyren,
hun er den mest vidunderlige skapningen jeg har sett i mitt liv.
Takk.
Jeg tror jeg gjorde det rett. Se.
Ja. Det ser riktig ut. De tre siste sifrene er seks, åtte, ni.
Så det er nummeret.
La oss se om jeg har noen vinnere.
Solen har gått ned. Nå begynner det.
Er hun fortsatt her?
Bare til hun kommer seg på beina igjen.
Hun har ikke mye kjøtt på beina, har hun vel?
Noen menn liker vel det.
Hun er ikke interessert i å jobbe her.
Vær så snill?
Greit, hun kan bli.
En stund.
Så lenge hun ikke kommer i veien for forretninger, Tourmaline.
Greit nok.
Takk, Moira.
Takk.
Noen vinnere?
Ikke i dag.
Greit. Kom igjen.
Gå vekk. Denne jenta må jobbe.
Ja vel.
Jeg drar og leverer utbyttet. Slå i hjel litt tid.
Kanskje komme tilbake rundt klokka to med litt mat?
Perfekt.
Jeg burde vel prøve å ikke bli for vant til dette.
Hva gjør du her?
Ta det med ro.
-Det er politisaker. -Ja vel.
Jeg må også jobbe.
Vær forsiktig.
Som om du bryr deg.
Hvordan kan jeg hjelpe?
Denne mannen var kunde her.
Er du purk?
Jeg må snakke med jenta han brukte.
Kundene mine forventer diskresjon.
Ikke denne. Han er død.
Er Costin død?
Myrdet.
Hvem var jenta hans?
Det er litt mer komplisert.
Kom igjen.
Så lenge jeg kan huske,
bestilte Costin et rom med to jenter hver måkesdagkveld.
Senga fikk kjørt seg,
ikke jentene.
Fortsett.
Han ville heller at folk skulle tro han likte pix-horer
enn at de visste sannheten.
At han møtte en annen manns kvinne?
At han møtte...
...en annen mann.
Du må synes det er dumt av meg
å komme til et tomt rom for å ta farvel.
Dette var det eneste stedet vi følte oss trygge.
Vi sto sammen over kroppen hans.
Du røpte ingenting.
Når du har levd med en hemmelighet så lenge som jeg har,
vil du bli imponert over hva du kan skjule.
Men
skammen er alltid der.
Redselen for å bli oppdaget.
Pussig,
vi hadde bare én kveld i uka da vi kunne være oss selv.
Så lite tid i den store sammenhengen,
men allikevel
er det resten...
Som føles som en løgn.
Ja.
Det er noe jeg skulle fortalt deg her om dagen.
Da vi var på likhuset.
Costin kjente Aisling.
De møttes for lenge siden,
før han avla løftet sitt.
De stod hverandre nær den gang.
Han må ha sett henne opptre et dusin ganger.
Så drapene er knyttet sammen på et vis.
Det virker slik.
Det er vanskelig å se hvordan.
De hadde ikke snakket på 20 år,
så vidt jeg vet.
Takk, doktor.
Og vit dette,
hemmeligheten din er trygg hos meg.
Kanskje det er på tide at jeg slutter å skjule meg.
Tiden vil vise om jeg er modig nok.
-Faens vesen. -Søppel.
Jeg leste den.
Fra perm til perm.
Fortell. Jeg vil vite alt.
Unnskyld meg. Unnskyld meg!
-Er det noe jeg kan gjøre for deg? -Ja. Hvor er koboldene mine?
-Koboldene? -Ja.
De var i en koffert på benken. Hvor er de?
Ja.
Allerede sendt.
Nei. Konstabelen skulle bare sjekke statusen deres, ikke noe mer.
Jeg vet bare at det var en deporteringsordre.
-Hva? -Den er her et sted.
Ja, her.
Ser du?
Vent litt. Du har rett.
"Ordre venter på statussjekk".
-Så ikke den delen. -Ja. Så hvor er de?
De er sendt, som jeg sa.
-Til havna. -Til havna?
For deportering.
Skip i retning...
...Ignota.
Har nok dratt allerede.
Hva heter det?
-Hva? -Skipet.
Hva heter det?
Slipp meg!
Si meg hva det heter.
Hva heter det?
-Hei! -Hei! Pass på.
Janus, hvor er hun dokket? Janus?
-Janus? -Båten. Skipet.
-Å, skipet. Ja! -Ja.
Hun seilte for noen minutter siden.
-Hva? -Ja. Hun er borte.
Nei!
Å, nei.
BETAL TIL HERR EZRA SPURNROSE ÅTTI TUSEN.
Det er blodpenger, det er det det er.
Ingen har dødd.
Om vi klarte å kløne oss gjennom denne ettermiddagen,
er det bare fordi gjestene våre var for høflige til å gjøre noe annet.
Og tenk,
historien om pucken som kom til te hos Spurnrosene,
sprer seg som gift i denne stund.
Vi klarer dette om vi holder sammen.
Vel,
han vil nok ha mer enn en te-invitasjon denne gangen.
Naturligvis.
Jeg må vise meg offentlig med ham, ved flere anledninger.
Og når tar det slutt?
Når noen andre gir ham en invitasjon, regner jeg med.
Takk Martyren for at far ikke er her og ser hvor lavt vi har sunket.
Om far var her, hadde ikke noe av dette vært nødvendig, hadde det vel?
Jeg legger meg. God natt.
God natt.
Ezra?
Ja?
Takk.
Flink jente.
Flink jente, Giddy.
Hva er klokka?
Guds renneløkke, jeg sovnet.
God natt.
Hun var sanger før i tiden.
Stemmen hennes
var uforglemmelig.
Får den ikke ut av hodet.
Hvil der
På tross av stormen som raser
Tro kommer og går
Så lenge årstidene finnes...
Giddy?
Giddy!
Giddy.
Giddy?
JEG SKAL FLY FOR DEG - AISLING QUERELLE
Jeg skal fly for deg
Mitt barn, min sønn
Drøm søtt
Min eneste
Jeg skal fly for deg
Mitt barn, min sønn
Drøm søtt, min eneste
Jeg skal fly for deg
Mitt barn, min sønn
Drøm søtt
Min eneste
Jeg skal fly for deg
Mitt barn, min sønn
Drøm søtt
Min eneste
Jeg skal fly for deg
Mitt barn, min sønn
Drøm søtt, min eneste