Vzal mu játra.
Jako u těch dvou.
Jak jde vyšetřování?
Našel jste mezi nimi nějakou spojitost?
Ne, pane.
Neznali se.
Je u případu od začátku a nemá nic.
Byl to dobrý chlap.
Nikdy si za práci pro nás nevzal ani groš.
Byla to občanská povinnost.
Jistě, pane, ale ve vší úctě, něco se o něm povídalo.
Povídalo?
Říkalo se,
že za svou občanskou povinnost bral i jiné práce,
kterých by se jiný nedotkl.
Jako?
Potraty, plastiky.
Trestanci zbavující se cejchů a tak?
A víly, které chtěly zapadnout.
Zastřižení uší, amputace křídel.
Obávám se, že se to děje častěji, než by se zdálo.
Nuže?
Philo?
Pane.
Je to váš případ.
Jestli je mezi obětmi souvislost,
najděte ji.
Ano, pane.
Dobré ráno, otče.
„Opozice je s Longerbaneovou dcerou silnější.“
Chytré.
I když moc nevím, co to znamená.
To znamená, že mi teď zavařila.
Mrzí mě, že jsi to musel vidět.
Nelam si s tím tolik hlavu.
Teď zníš jako tvoje matka.
Vždycky se mě snaží krotit.
Jako bych byl láhev se špatnou zátkou,
která může někomu kdykoliv vystřelit do oka.
Vždycky ses jí podobal. Už jako kluk.
Ironií je, že by byla radši,
kdyby ses spíš potatil.
Vlastně bych rád zase zašel do parlamentu.
Dneska zasedání není.
Longerbaneovo tělo je veřejně vystaveno.
Jeho dcera přijímá kondolence od jeho podporovatelů.
Opravdu?
Já vím.
Nemusel jsem to dovolit vzhledem k tomu, co ti udělal.
Ale zapamatuj si první pravidlo politiky.
Velkorysost vítěze může nepříteli sebrat vítr z plachet.
Velmi moudré.
Dnes nemám moc práce a možná se podívám do přírody.
Nechceš si se mnou vyjet?
Víš dobře, že bych moc rád,
ale musím se učit.
Učitel Symes mi přidělil armádu lektorů.
Je mi to líto.
Děkuji.
Budu se hrdě hlásit k otcově odkazu.
Za to se modlím.
Nikdo jiný nenašel odvahu říct,
co ty stvůry dělají našemu městu.
Nevzdávejte se naděje.
Hájil nás všechny.
Dobré ráno.
Ahoj.
Kdo je to?
Chlap ze včerejška.
Kreslím je všechny, jakmile vysvitne.
Je to divný?
Na tebe ne.
Vypadá skoro až vděčně.
Někteří jsou.
Díky tobě se zase cítí mladí.
Nemusejí nenávidět vlastní těla.
Někteří jsou prasáci, ale ty kreslím taky.
Když jejich tváře přeneseš na papír,
je lehčí zapomenout.
Radši je ani nepočítám.
Třeba až s tím jednou seknu, udělám výstavu.
Nazvu ji „Pomsta šlapky“.
Chyběla jsi mi.
Ty mně taky.
Další vražda.
Možná je mezi obětmi spojitost,
možná ne.
Možná jen měly smůlu a zkřížily cestu
nějakému maniakovi.
Pane, našel jsem drožkáře, který včera vezl Morange.
Prý ho nabral na Row.
Co dělal na Row?
To vozka nevěděl.
Nabral ho před vílím nevěstincem.
Morange?
Prověřte to.
Ten případ je čím dál zapeklitější.
Rozlouskneme to, pane.
Jenom proto, že Philo spojitost mezi obětmi nenašel,
neznamená, že tam žádná není.
PŘÍBĚH O TEMNÉM AŠEROVI
Ukaž nám svou tvář, hledáme tě v temnotě!
Ukaž nám svou tvář, ó Ukrytý.
Ukaž nám svou tvář, těla nás oklamala.
Ukaž nám svou tvář, hledáme tě v temnotě.
Ukaž nám svou tvář, ó Ukrytý.
Ukaž nám svou tvář, těla nás oklamala.
Ukaž nám svou tvář...
Tohle teď přišlo od švadleny.
No jistě.
POZDRAV OD AGREA
Doprovodím pana Agrea
na charitativní aukci v muzeu. Dnes odpoledne.
Zdá se, že chce odčinit mé ponížení darem.
Rozbal je. Podívám se.
Rozhodně na nich nešetřil.
Ta barva vám sluší.
Co se děje?
Sedni si, prosím.
Ezro...
děsíš mě.
Pamatuješ si dr. Morange?
Otcova přítele?
Zabili ho.
Co se stalo?
To samé, co se nedávno stalo řediteli.
Další vražda!
Co se s tímhle městem děje?
Co nám o tom asi řekne pan Philostrate.
-Už sešel dolů? -Není tady.
Odešel chvíli po půlnoci.
V tomhle domě slyšíte každé šustnutí. Zdi jsou jako papír.
Říká se, že byl zabit někdo od policie.
Určitě je v pořádku.
Hezký den. Vám oběma.
Vám také, pane.
Mohla byste, paní Fyfeová?
Ano, pane Bagstocku.
Vezměte na vědomí, že pokud tyto poměry okamžitě nepřestanou,
na konci měsíce vyklidím svůj pokoj.
Promiňte, ale jaké?
Nehrajte to na mě, paní Fyfeová.
Už dlouho něco tuším
a včera jsem vás viděl, jak od něj vycházíte.
Vdova a producírujete se tu jako nějaká běhna.
Vdova sice jsem,
ale jsem dospělá a budu si žít, jak chci.
Nuže dobrá.
Při odjezdu chci mít zpět svou zálohu.
Pane Bagstocku?
Ať jste do večera pryč.
Mohla bych být s otcem o samotě?
Zajisté.
Všichni pryč, prosím.
Slečna Longerbaneová chce soukromí.
Ty ne, Jenilo.
Odepni mi to.
Hlava mi třeští.
Ano, paní.
U smyčky boží! Konečně!
Byla jich fůra!
„Je mi líto vaší ztráty.
„Děkuji za vaše laskavá slova.“
Počkejte, než vám to odepnu.
Byla jsem přesvědčivá?
Ta žádost o soukromí byla efektní.
Souhlasíš, otče?
Nedívej se tak.
Kdo je tam?
Odpovězte, jinak zavolám stráže!
Vy jste Jonah Breakspear.
Omlouvám se za vyrušení, slečno.
Co tady děláte?
Přišel jsem uctít památku.
Člověku, který vás unesl?
Lháři.
Řekl někdo, kdo vyklidil místnost, aby mohl předstírat smutek?
Pojďte blíž.
Stačí to?
Asi bylo nevyhnutelné,
že se naše cesty jednou střetnou.
Musím přiznat,
že tohle jsem nečekal.
Co jste čekal?
Nečekal jsem takovou náklonnost
ke stvůří služebné, to zaprvé.
Vzhledem k tomu výstupu v parlamentu.
Jistě že to byl výstup.
A nemám ráda slovo stvůra.
Opravdu?
Je urážlivé. Velmi urážlivé.
Ale jako dcera svého otce
bych byla hloupá, abych takový výstup nepředvedla.
A vy očividně hloupá nejste.
Navzdory fámám.
Fámám?
Otec vás údajně celá ta léta držel v ústraní,
protože jste měla náročný porod
a jste proto mdlejší na rozumu.
Porod byl náročný. Matka při něm zemřela.
A můj otec samozřejmě začal
být až příliš ochranitelský.
Každopádně to zní, že jste měla,
osamělé dětství.
Asi ano.
Malá holka, bez přátel, jenom knížky v knihovně.
Žádná zábava, jenom nekonečný proud tajemství
linoucí se ze zakouřené místnosti,
kde důležití lidé šeptali a kuli pikle.
Není divu, že lžete tak přesvědčivě.
A umím lež i rozpoznat.
Jako třeba?
Vím, že vás můj otec neunesl.
Kdo jiný než největší sok mého otce?
Copak to někdo ví jistě?
Třeba jeho největší láska?
Nemám nejmenší tušení, co tím myslíte.
Podle mě jste to věděl,
ještě než jste tu otázku položil.
Copak, pane Jonahu,
to je strach ve vašich krásných očích?
Bojíte se chudáčka Sophie Longerbaneové?
Měl bych?
Možná.
Možná ne.
Můžeme být přáteli, když budeme chtít.
Tuším, že máme hodně společného.
Opravdu?
Dva jediní dědicové nejdůležitějších rodin ve městě.
Přehnaně hýčkaní.
Chronicky podceňovaní.
Vidím jen jeden rozdíl.
A jaký to je?
Mně už rodiče na vodítku nemají.
Hezký den, pane Jonahu.
Pane Filostrate.
Domů na koupel a převléct se?
Dejme tomu šanci.
Nám dvěma.
Tenhle pokoj klidně pusť, nebo si ho nech,
ale zůstaň nahoře se mnou.
To bych moc rád.
Hned bych to udělal.
Ale některé věci ti dát nemůžu.
Už jsi mi je dal.
Víc, než si myslíš.
Jsi pořád mladá.
Můžeš mít rodinu.
Ale ne se mnou.
Kdo něco takového tvrdil?
To můžeme probrat později. Teď...
Poslouchej mě.
Prosím.
Když jsi řekla, že něco skrývám, měla jsi pravdu.
Pověz mi to.
Pro mě to nic nezmění.
Ty vraždy
mají spojitost.
Se mnou.
Jedna z obětí prý byl tvůj bývalý ředitel,
ale co ostatní?
Toho doktora
podle mě zabili, protože...
to on mi to udělal.
Co udělal?
Přinesla mě k němu, když jsem byl miminko.
Ta víla.
Ta zpěvačka?
Jo.
Byla to...
Byla to moje máma.
Nerozumím tomu.
Nedává to žádný smysl.
Jsem napůl víla, Portio.
Uřízli mi křídla.
Jestli žertuješ, není to vtipný.
Je to pravda.
Teď to víš.
Vypadni!
Vypadni.
Sbal se a zmiz!
Sedm set třicet jedna.
-Zase? -Je to moje šťastný číslo.
VÝSTAVA A DRAŽBA VÝSTAVA OSVĚTLENÁ ELEKTŘINOU
POKLADY TIRNANOCU ZÁKAZ VÍL BEZ DOPROVODU
POKLADY TIRNANOCU
ZAVŘENO
Uvidíme se tam.
Miluju tě.
Zapečetím knihovnu.
Seržante.
Sykesi.
Co tady děláš?
Potřebuju někde přemýšlet.
Konečně tě to dostihlo, co?
Philo...
Tys myslel, že to nevím?
Jak jsi to zjistil?
Cítím to z tebe. Dokonce i teď.
Jak jsem ti říkal,
vlk ustupuje pomalu.
Nikdy jsi nic neřekl.
A co bych měl kurva říkat?
Tak to holt je.
Drž zobák a jdi dál.
Řekl jsem to Portie.
Proč?
-Nevím. Myslel jsem... -Co?
Já nevím. Prostě...
Třeba že...
Co?
Že tě přijme takovýho, jaký jsi?
Že pak bude hej?
Přeskočilo ti, Philo?
Tohle tě může zničit.
Nikomu to neřekne.
To doufej.
Nechávají mě naživu jen díky tobě.
Jestli se ti něco stane,
co bude do hajzlu se mnou?
Ó, Ukrytý...
Ukaž nám svou tvář.
Těla nás oklamala.
Ukaž nám svou tvář.
Hledáme tě v temnotě.
Ukaž nám svou tvář.
Ó, Ukrytý...
Ukaž nám svou tvář.
Těla nás oklamala.
Ukaž nám svou tvář.
Hledáme tě v temnotě.
Stvůry debilní.
Třískáte samy sebe pro nějakýho falešnýho boha?
Hej! To je přece naše práce, vy šmejdi.
Vidíš? Dokážu to desetkrát líp.
Jo, přesně tak.
Vás ale pěsti neberou, co?
-Máte radši tohle. -Nech to.
Tak teda jo.
Vše je vůle Ukrytého.
Řekněte, jestli to dělám dobře, jo?
-Takhle? -Sleduj a uč se.
Tohle je pravda.
Nikdy nás nepřijmou.
Nikdy nás nepochopí.
S neznalými se nedá usmířit.
Udělej něco, Moiro, než si ublíží.
Můžu vám pomoci?
Jsem od policie.
To vidím.
Jde mi o jistého pána,
který vás včera podle nás navštívil.
A nyní je po smrti.
Myslíte chudáka Morange.
Řekla jsem vše inspektorovi, který tu včera byl.
Jakému?
Philo tam včera byl?
Zvláštní že se nezmínil.
Nejspíš mu to vypadlo.
Není teď ve své kůži.
Ten nalezinec ho zasáhl víc, než dává znát.
Vždyť to byl jeho svěřenec.
Byl skoro jako jeho otec.
Já bych rád věděl,
proč vůbec šel po Morangeových stopách.
Zvlášť ten večer, kdy ho zabili.
Je to zvláštní, to musím uznat, seržante.
Vy jste s ním od začátku případu,
-že, Berwicku? -Ano.
Měl bych vědět ještě něco?
Vyklopte to, chlape.
Týká se to těch drbů o potvoře
jménem Temný Ašer.
Je to nemrtvý, který plní vaše rozkazy.
Může dokonce zabíjet.
Philo přísahá, že ho viděl.
Jistě.
Tady je.
Nespouštějte ho z očí, jasné?
Hlaste cokoliv neobvyklého.
Hele.
Můžete to vzít nahoru?
Děje se něco, inspektore?
Našel jsem si ubytování blíž práci.
Pamatujete si toho muže,
kterého jsme potkali u té víly?
Jasně.
Zaslechl jsem, že má vystoupení na Row.
Mám jít s vámi?
Není třeba.
Jen nakoukneme, než se navalí dav.
K nálezu došlo v létě 41,
kdy naši udatní chlapci vzali Anoun Paktu
a drželi ho do austeru.
Prkno po prkně tu knihovnu převezli přes moře.
Panečku.
Jsou tu i peprnější kousky.
Cože?
Hele.
Tady nemáš co dělat.
Kliďte se kurva odsud!
Ať ten pes sklapne!
Já vím, kdo jsi.
Co se děje?
Co jsi viděla?
Svou smrt.
Ne.
Jsi si jistá?
Cítila jsem...
jak je blíž a blíž.
Ale když...
Když vidíš budoucnost, musí se jí dát zabránit.
Drahá, nic jste nenaučila za ta léta, kdy jste mi seděla po boku,
sledovala a poslouchala?
Smrt se obelstít nedá.
Zvlášť když ji má přinést Temný Ašer.
Temný Ašer?
Povídej.
Nepřišla jsem mluvit o svém osudu.
Chtěla jste znát ten Jonahův.
Tvoje bezpečí je hlavní.
Zůstaň, dokud nebezpečí nepřejde.
Ne neberu jako odpověď.
Dřepni si.
Vím, že to pro vás není snadné.
Třeba pomůže šampaňské.
Ano, prosím.
Imogen.
Louiso. Leslie.
Pane Agree.
Dva dny za sebou.
To musí být vážné.
Představuji vám Leslieho Boythorna.
Divím se, že jsi přišla, Imogen.
Nebo snad Ezra znenadání našel ztracené bohatství?
Pokud vím, tak podniká v oblasti lodního obchodu.
Mám pravdu, slečno Spurnroseová?
Přesně tak.
Je obdivuhodné, že se snaží,
i když by mohl jednoduše žít z dědictví.
Lesliemu se zalíbil působivý triumfální obraz
od Augustuse Hopea.
Povstání?
Nejen zalíbil, drahá Louiso.
Plánuji ho koupit.
Měl by vynést hodně přes 100 000 guldenů.
Proč vás tak zaujal?
Jsem zvědavý.
Je to umělecké dílo.
Všichni to vědí.
A pokud nebude ladit se závěsy v salónku,
asi budete muset koupit nové závěsy.
Louiso, půjdeme?
Ano.
Souložili v kočáře na cestě sem.
Jak to víte?
Máme bystré smysly.
Divím se, že se tam dostal.
Ta dívka je tak upjatá,
až se divím, že se v ní nezasekl.
Dámy a pánové.
Buďte tak laskaví a posaďte se.
Hej!
Stůj, zloději!
Vrať se!
Vy jste to neviděl?
Už je to jedno. Jsou pryč.
-Kdo je pryč? -Všichni.
Leopold, Kassiopea,
Fike, Traidy.
Všechny jste je deportovali.
To jsem nevěděl, omlouvám se.
Možná to je tak lepší. Říkám si to,
protože být teď imigrant v Burgue není peříčko, ale...
budou mi chybět.
I když mě občas hrozně štvali.
Řekněte, inspektore,
dodržel jste slib?
Zajistil jste spravedlnost pro mou Aisling?
Právě proto vás hledám.
Chtěl bych vědět víc.
No víte, já...
Do Burgue jsem přijel nedávno. O jejím současném životě nic nevím.
Zajímá mě její minulost.
Domnívám se, že...
měla dítě.
A okolnosti porodu toho dítěte
můžou mít spojitost s důvodem její vraždy.
Její minulost.
No...
Byl rok šest nebo sedm,
kdy byla na vrcholu slávy.
Měla někoho, o kom nechtěla mluvit,
ale byla ohromně šťastná.
A pak se jednoho dne něco změnilo.
Zrušila své stálé angažmá v Opatství.
Na několik měsíců úplně zmizela.
A když se vrátila, byla jiná.
Taková smutnější.
A mě vždycky zajímalo...
Jestli odjela, aby porodila.
Měl jsem takové tušení. Nikdy to nahlas neřekla a já se neptal.
Napsala o tom písničku.
Aspoň mi vždy přišlo, že je o dítěti, které odložila.
Přiletím pro tebe
Mé dítě, můj synu
Sladce spi
Můj jediný
Vy ji znáte?
Kdyby byla těhotná,
kam by šla porodit? Tušíte?
Bydlela u mecenáše na Crossingu.
Mecenáše?
Tehdy byla jiná doba, inspektore.
Přátelství mezi jejich rasou a naší nebyla tak...
nemožná.
Asi neznáte příjmení toho mecenáše?
To nejde zapomenout.
Byl to nejlepší hodinář v Burgue
té doby.
Hezký den, inspektore.
Další je na řadě jedinečná práce Augustuse Hopea.
Povstání nám poskytli sir Elgenai a lady Tripplethorneová.
Dražba začíná. Vyvolávací cena 100 000 guldenů.
Sto tisíc. Dá někdo 120?
Sto čtyřicet?
Sto sedmdesát pět?
Dvě stě tisíc?
Dvě stě tisíc od pana Leslieho Boythornea.
To je rekord, přátelé.
Nabídne někdo 225?
Dvě stě dvacet? Někdo?
Za neocenitelné umělecké dílo.
Dvě stě deset?
Takže to je 200 000 guldenů.
Poprvé, podruhé...
Tři sta tisíc guldenů.
Pardon, ale máte vůbec tolik peněz?
Myslíte u sebe?
Tři sta tisíc guldenů.
Poprvé...
Podruhé...
Prodáno!
Všichni zírají.
Můžeme jít, chcete-li.
Ne!
Ne.
Jsem zvědavá.
Měl jste v úmyslu ten obraz kupovat?
Tak proč?
Líbí se vám?
Zajisté.
Možná ne tolik, abych za něj dal 300 000 guldenů.
Chtěl jsem vidět jeho výraz.
Chtěl jsem, aby věděl, že mu ho můžu vzít.
Proč?
Protože bral jako samozřejmé, že bude jeho.
A co s ním budete dělat?
Pověsím si ho doma.
A pak k němu koupím závěsy.
Jste úplně jiný, než jsem čekala, pane Agree.
Vy také, slečno.
Vy také.
Pokud hledáte inspektora,
tak už tu nebydlí.
Slyšel jsem, že hledá nové bydlení.
Proto jsem tady.
Máte zájem o pokoj?
Chtěl bych vědět...
proč se sbalil a zmizel.
Nejdřív mlčela jako hrob, ale vydoloval jsem to z ní.
Chudák ženská.
Člověku jí musí být líto.
Takhle ji zneužít.
Nemůžu tomu uvěřit.
Míšenec?
A přímo před našima očima.
Je to příšerná ostuda.
A to není všechno.
Pokračujte.
Prý jí řekl, že ta zabitá víla,
ta zpěvačka, byla jeho máma.
Do hajzlu.
Všechno to zapadá.
Jeho máma, ředitel. Oba znali pravdu.
A co Morange?
Možná mu ředitel ve tmě něco špital do ouška.
Nebo to byl možná on, kdo ho tenkrát zastřihnul.
Ty blbosti s Ašerem si vymyslel, aby zakryl stopy.
U svatýho Martyra.
Celou dobu to byl Philo.
Zabil je, aby to utajil.
Sledujete ho?
Jo.
Seberte ho.
Přejete si, inspektore?
Pamatuju si ji.
Zrovna jsem tu začínala.
Pan Spurnrose, nechť je zalit Martyrovým světlem,
ji nechal v pokoji slečny Imogen.
Byl to dobrý člověk.
Pokrokový na svůj čas.
Dokonce jí obstaral doktora.
Morange.
Asi víte, co se mu stalo.
O moc víc toho nevím.
Byla tu, dokud neporodila.
Když dítě Morange odnesl, celé dny plakala.
A otec?
Objevil se tu někdy?
Nikdy o něm nemluvila.
Zdálo se mi, že se ho bojí.
Netušíte, kdo to byl?
Vůbec.
Chudáček maličký.
Měl taková titěrná křidélka.
Na první pohled to vypadalo, že nikdy nevzletí.
Jestli teda přežil.
Míšenci obyčejně dlouho nevydrží.
Vrtá mi hlavou, co se s ním asi stalo.
Už jdu.
Už jdu!
-Dobrý večer. -Kde je?
Rycrofte Philostrate,
jste zatčen.
Na základě čeho?
Podezření z vraždy. Trojnásobné.
Vražda.
Spoutejte ho.
Už vám to vrtat hlavou nemusí.
Zmlkni, ty stvůro zasraná!
Kreativní dohled Filip Zrak