Tok leveren hans,
akkurat som de to første.
Hvordan ligger vi an angående dem?
Har du funnet ut om de hadde noe slags forhold?
Nei, sir.
De kjente ikke hverandre.
Jobbet med saken siden begynnelsen. Han har ingenting.
Han var en god mann, Morange.
Tok aldri så mye som en stiver for arbeidet han gjorde for oss.
Så det som sin samfunnsplikt.
Sant nok, sir, men med all respekt, det gikk rykter.
Rykter?
Det ble sagt
at han så det som sin samfunnsplikt å gjøre andre jobber også.
Jobber de fleste andre leger ikke ville nærme seg.
Som?
Aborter, rekonstruksjoner.
Hva, straffedømte som ville få fjernet brennmerkene sine, slike ting?
Og pixer som ville se menneskelige ut.
Få rundet av ørene, fjernet vingene.
Skjer oftere enn vi liker å tenke på, er jeg redd.
Nå?
Philo?
Sir.
Jeg sa at det er din sak.
Om det er noen forbindelse mellom ofrene,
finn den.
Ja, sir.
KARNEVALSGATA
God morgen, far.
"Motstanderne står sterkere imot med Longerbanes datter i fronten."
Fiffig.
Men jeg er ikke sikker på at jeg helt skjønner hva det betyr.
Det betyr at hun har overtaket. Det er det det betyr.
Jeg skulle ønske du ikke hadde sett det.
Du gjør for mye ut av det, far.
Nå høres du ut som moren din.
Prøver alltid å håndtere meg.
Som om jeg er en flaske med dårlig kork
som kan sprette av når som helst og gjøre noen blinde.
Du har alltid tatt etter henne, selv som liten gutt.
Ironien er selvsagt at...
...hun helst ville at du skulle ta etter meg.
Med det som mål tenkte jeg at jeg kunne se deg i parlamentet igjen i dag.
Det er ingen møter i dag.
Longerbanes lik ligger på lit de parade.
Datteren hans skal motta kondolanser fra dem som støttet ham.
Jaså?
Jeg vet det.
Jeg hadde ikke trengt å tillate det med tanke på hva han gjorde mot deg.
Men husk en av de første reglene i politikk.
Å være sjenerøs når man seirer, hjelper mye med å avvæpne fiendene.
Veldig klokt, far.
Siden jeg har lite å gjøre i dag, tenkte jeg å dra på landet en tur.
Kanskje vi kan ri sammen?
Du vet godt at jeg gjerne vil gjøre det,
men jeg burde virkelig ta meg av studiene mine.
Mester Symes har samlet en hær med lærere på mine vegne.
Jeg kondolerer.
Takk.
Jeg lover å gjøre mitt beste for å bringe arven etter far videre.
Det håper jeg.
Han var den eneste som var modig nok til å si sannheten
om det disse vesenene gjør mot byen vår.
Gi aldri opp troen.
Han representerte oss alle.
Morn.
Hei.
Hvem er det?
En herre fra i går kveld.
Jeg tegner faktisk alle, med en gang det blir lyst.
Er det merkelig?
Ikke til deg å være.
Han ser nesten takknemlig ut.
Noen av dem er det.
Fordi du fikk dem til å føle seg unge igjen en stund,
slik at de ikke trenger å hate kroppene sine.
Noen av dem er bare griser, men jeg tegner dem uansett.
Av en eller annen grunn er de lettere å glemme
når man får ansiktene deres på papiret.
Flere der enn jeg vil telle.
Kanskje jeg holder en utstilling en gang, når jeg har gitt opp dette livet.
Jeg skal kalle den "En hores hevn".
Jeg har savnet deg.
Samme her.
Det har skjedd et drap til.
Kanskje det er en forbindelse mellom ofrene,
kanskje ikke.
Mulig at de bare var uheldige nok til å støte på
hvem nå denne galningen er.
Sir, jeg sporet opp drosjesjåføren som kjørte Morange hjem i går kveld.
Sa han plukket ham opp på Gata.
Hva gjorde han på Gata?
Det visste han ikke.
Bare at han plukket ham opp utenfor et pix-horehus.
Morange?
Undersøk det.
Denne jævla saken blir bare styggere og styggere.
Vi skal løse den, sir.
Selv om Philo ikke fant en forbindelse mellom ofrene,
kan det fortsatt finnes en.
FORTELLINGEN OM DARKASHEREN
Vis oss ansiktet ditt, vi søker deg i mørket.
Vis oss ansiktet ditt, Vår skjulte Herre!
Vis oss ansiktet ditt, kjødet vårt bedrar oss.
Vis oss ansiktet ditt, vi søker deg i mørket.
Vis oss ansiktet ditt, Vår skjulte Herre.
Vis oss ansiktet ditt, kjødet vårt bedrar oss.
Vis oss ansiktet ditt...
Dette kom akkurat til deg fra skredderen.
Jeg tenkte meg det.
HILSENER FRA AGREUS
Jeg har sagt ja til å bli med herr Agreus
til veldedighetsauksjonen på museet i ettermiddag.
Det ser ut til at han vil lindre ydmykelsen min med en gave.
Så legg den frem, la oss se på den.
Sparte virkelig ikke på pengene.
Fargen passer deg også.
Hva er det?
Sett deg, er du snill.
Ezra...
...du skremmer meg.
Husker du dr. Morange?
Fars venn?
Han har blitt drept.
Hva skjedde?
Det samme som skjedde med rektoren forleden dag.
Et mord til!
Hva skjer med denne byen?
Jeg lurer på hva herr Philostrate kan fortelle oss om det.
-Har han kommet ned? -Han er ikke her.
Han dro like etter midnatt.
Man kan høre alt som skjer i dette huset, veggene er papirtynne.
De sier at det var noen fra politiet som ble drept.
Jeg regner med at han har det bra.
Farvel til dere begge.
Farvel, herr Grayson.
Kan vi snakke litt sammen, fru Fyfe?
Selvsagt, herr Bagstock.
Vær klar over at med mindre denne situasjonen tar slutt,
flytter jeg fra rommet mitt når måneden er over.
Unnskyld, hvilken situasjon?
Jeg er ikke dum, fru Fyfe.
Jeg hadde lenge mistenkt at noe var på gang,
og i går kveld så jeg med mine egne øyne at du forlot rommet hans.
En gammel enke som sprader rundt som et ludder.
Jeg er kanskje en gammel enke,
men jeg er en voksen kvinne som bestemmer over mitt eget liv.
Greit.
Jeg forventer at depositumet mitt blir returnert raskt når jeg flytter.
Herr Bagstock?
Flytt ut før dagen er over.
Om jeg kan få et øyeblikk alene med faren min.
Selvsagt.
Kan alle være så snill og gå?
Frøken Longerbane trenger et øyeblikk alene.
Ikke du, Jenila.
Løsne dette.
Grusom hodepine.
Ja, frøken.
Guds renneløkke! Jeg trodde aldri det skulle ta slutt!
Så mange av dem!
"Kondolerer."
"Tusen takk for de snille ordene dine."
Stå stille mens jeg løsner det.
Var jeg overbevisende?
Det var smart å be om et øyeblikk alene.
Syntes du det, far?
Ikke se sånn ut.
Hvem er der?
Svar, ellers kaller jeg på vaktene!
Du er Jonah Breakspear.
Beklager forstyrrelsen, frøken Longerbane.
Hva gjør du her?
Jeg kom for å kondolere.
For mannen som kidnappet deg?
Løgner.
Sier jenta som tømte rommet så hun kunne late som hun sørget over faren.
Kom nærmere.
Er dette nært nok?
Det var vel uunngåelig
at vi kom til å møtes før eller senere.
Jeg må innrømme
at du ikke er som jeg ventet meg.
Hva ventet du deg?
Absolutt ikke en så åpenbart glad
i vesen-tjenestepiken sin,
gitt opptredenen din i parlamentet i går.
Selvsagt var det en opptreden.
Jeg liker ikke ordet vesen.
Sier du det?
Det er et godt uttrykk, når det kommer til nedsettende ord.
Men på tross av det, som min fars datter
hadde jeg vært en idiot om jeg ikke holdt den opptredenen.
Og du er, tydeligvis, ingen idiot,
på tross av ryktene.
Rykter?
Grunnen til at faren din holdt deg bortgjemt i alle disse årene,
er fordi du hadde en vanskelig fødsel
og ankom verden lite intelligent.
Fødselen var vanskelig. Den kostet moren min livet.
Og det gjorde naturligvis faren min
overbeskyttende overfor sin eneste datter.
Samme hva grunnen var, høres det ut som du hadde en...
...ensom barndom.
Den var kanskje det.
En liten jente, ingen venner bortsett fra bøkene i biblioteket hennes.
Ingen underholdning bortsett fra en litani av hemmeligheter
som strømmer ut av det røykfylte rommet nede i gangen,
der byens viktigste menn hvisker og planlegger.
Ikke rart at du lærte å lyve så overbevisende.
Jeg lærte å skille mellom løgn og sannhet.
Som?
Jeg vet at faren min ikke kidnappet deg.
Hvem andre enn min fars verste fiende?
Hvem kan vite det sikkert?
Kanskje hans største kjærlighet?
Jeg aner ikke hva du mener med det.
Jeg tror du gjør det.
Jeg tror du visste det selv før du stilte spørsmålet.
Men, mester Jonah,
er det frykt i de pene øynene dine?
Er du redd for stakkars lille Sophie Longerbane?
Burde jeg være det?
Kanskje.
Kanskje ikke.
Vi kunne være venner om vi ville.
Jeg mistenker at vi har mye til felles.
Å?
To enearvinger fra byens to viktigste familier.
Overbeskyttede.
Kronisk undervurderte.
Det er bare én forskjell jeg ser.
Hva er det?
Jeg er fri fra foreldrene mine.
Farvel, mester Jonah.
Herr Philostrate.
Hjemme for å bade og skifte klær, ser jeg.
La oss gjøre et forsøk på dette.
Oss to.
Du kan gi opp dette rommet, eller behold det om du vil,
men bo oppe hos meg.
Det vil jeg gjerne.
Ikke tro at jeg ikke vil.
Men jeg tror ikke jeg kan gi deg det du vil ha.
Det har du allerede,
mer enn du vet.
Du er fortsatt ung.
Du kan få en familie.
Men ikke med meg.
Hvem sa noe om det? Hør,
vi kan finne ut av det senere, men akkurat nå...
Du må høre på meg.
Vær så snill.
Du hadde rett forleden da du sa at jeg skjulte noe.
Fortell.
Uansett hva det er, spiller det ingen rolle.
Disse mordene,
de er alle forbundet.
Med meg.
Du sa at et av ofrene var den gamle rektoren din,
men de andre?
Legen
som ble drept i går kveld, jeg tror det er fordi...
...det var han som gjorde det mot meg.
Gjorde hva?
Hun tok meg til ham da jeg var baby.
Alven.
Sangeren?
Ja.
Hun var...
Hun var moren min.
Jeg forstår ikke.
Det du sier, gir ikke mening.
Jeg er halvt alv, Portia.
Fra da jeg ble vingeklippet.
Om dette er en spøk, er den ikke morsom.
Det er sannheten.
Nå vet du det.
Kom deg ut!
Kom deg ut.
Ta tingene dine og kom deg ut nå!
Sju trettien.
-Igjen? -Det er lykketallet mitt.
STOR UTSTILLING OG AUKSJON BELYST AV ELEKTRISK LYS
TIRNANOCS SKATTER INGEN ALVER UTEN FØLGE ER TILLATT
TIRNANOCS SKATTER
STENGT
Vi sees der.
Jeg elsker deg.
Jeg skal forsegle biblioteket.
Sersjant.
Sykes.
Hva gjør du her?
Jeg trengte bare et sted å tenke.
Så det innhentet deg til slutt?
Philo...
Tror du jeg ikke vet det?
Hvordan oppdaget du det?
Du lukter alv selv nå.
Som jeg sa,
ulven forsvinner sakte.
Du sa aldri noe.
Hva faen finnes det å si?
Det er som det er.
Alt du kan gjøre, er holde kjeft og gå videre.
Jeg fortalte det til Portia.
Hvorfor?
-Jeg vet ikke, jeg trodde... -Hva?
Jeg vet ikke, jeg bare...
Jeg trodde kanskje hun...
Hva?
At hun skulle godta deg som du er?
Gjøre alt bedre?
Hva faen tenkte du, Philo?
Det kan ødelegge deg om noen får vite det.
Hun forteller det ikke til noen.
Det bør hun ikke.
Du er den eneste grunnen til at de lot meg leve.
Om noe skjer med deg,
hva faen vil skje med meg?
Vår skjulte Herre...
Vis oss ansiktet ditt.
Kjødet vårt bedrar oss.
Vis oss ansiktet ditt.
Vi søker deg i mørket.
Vis oss ansiktet ditt.
Vår skjulte Herre...
Vis oss ansiktet ditt.
Kjødet vårt bedrar oss.
Vis oss ansiktet ditt.
Vi søker deg i mørket.
Hersens vesen,
slår seg selv, alt for en falsk Gud?
Hei! Vet ikke dere dritter at det er vår jobb?
Ser dere? Jeg kan gjøre det ti ganger bedre enn dere.
Å, det stemmer.
Men det er ikke slagene dere er interessert i, er det vel?
-Dere foretrekker denne, gjør dere? -Nei.
Ja vel.
Som Den skjulte Herren ønsker.
Dere sier fra om jeg gjør det riktig, ikke sant?
-Sånn? -Se og lær.
Dette er sannheten.
De kommer aldri til å godta oss.
De kommer aldri til å forstå oss.
Vi kan ikke slutte fred med de uvitende.
Gjør noe før han skader seg, Moira.
Kan jeg hjelpe deg, gutt?
Jeg har kommet fra politiet.
Jeg ser det.
Om en viss herre
vi har grunn til å tro besøkte dette stedet i går kveld.
Nå avgått med døden.
Du mener selvsagt stakkars Morange.
Jeg fortalte betjenten som var her i går kveld alt jeg vet.
Hvilken betjent?
Var Philo der i går kveld?
Pussig at han ikke sa noe.
Han glemte det vel bare.
Han har ikke vært seg selv.
Jeg tror det som skjedde på barnehjemmet, var vanskeligere enn han ville innrømme.
Det var tross alt rektoren hans.
Nærmeste han hadde en far.
Det jeg vil vite, er
hvorfor han fulgte etter Morange til å begynne med,
spesielt den kvelden han ble drept.
Det er pussig, det må jeg innrømme, overkonstabel.
Nå, du har vært med ham siden begynnelsen av denne saken,
-har du ikke, Berwick? -Ja, sir.
Er det noe annet jeg burde vite om?
Ut med det, mann.
Det har med vesen-rykter å gjøre,
et udyr de kaller en darkasher.
Noe du vekker fra de døde for å gjøre som du vil.
Selv drepe for deg.
Philo sverger på at han har sett den.
Ja vel.
Der er han.
Hold øye med ham, forstått?
Alt uvanlig.
Hei.
Om du kan ta med dette ovenpå.
Har det skjedd noe, betjent?
Jeg bestemte meg for å finne et sted nærmere jobben.
Husker du den gamle fyren?
Han vi møtte i alvens leilighet?
Ja, selvsagt.
Tror jeg hørte noe om en forestilling han setter opp, på Gata.
Vil du jeg skal bli med, betjent?
Det trengs ikke.
Bare en rask titt, før mengden kommer.
Det ble funnet sommeren '41,
da våre modige gutter tok Anoun tilbake fra Pakten
og holdt det til austery det året.
Det ble bragt over havet, i deler.
Det visste jeg ikke.
Vær oppmerksom på at noen deler er frekke.
Hva?
Se på denne.
Du skal ikke være her.
Kom dere til helvete ut!
Få den jævla hunden til å holde kjeft!
Jeg vet hvem du er.
Hva er det?
Hva så du?
Døden min.
Nei.
Er du sikker?
Jeg har følt den...
...nærme seg.
Men om du...
Om du så hva som kommer, må det finnes en måte å forhindre det på.
Kjære jenta mi, lærte du ingenting alle de årene på kneet mitt,
mens du så på og hørte etter?
Det går ikke an å lure døden,
spesielt når det er en darkasher som står bak.
En darkasher?
Fortell.
Jeg kom ikke hit for å snakke om skjebnen min.
Du ville vite om Jonahs.
Nei, det er din sikkerhet som er viktig.
Du må bli her til faren er over.
Ikke prøv å si nei engang.
Sett deg.
Jeg vet at dette er vanskelig for deg.
Kanskje litt champagne.
Ja takk.
Imogen.
Louisa. Leslie.
Herr Agreus.
To dager etter hverandre nå.
Dette må være alvorlig.
Herr Agreus, dette er Leslie Boythorne.
Jeg må si at jeg er overrasket over å se deg her, Imogen.
Eller fant Ezra plutselig den tapte formuen sin?
Slik jeg har forstått det, investerer han pengene sine i skipsfart.
Stemmer det, frøken Spurnrose?
Det stemmer.
Beundringsverdig å se en mann gjøre en innsats
når det hadde vært så lett for ham å hvile på arven sin.
Leslie er interessert i et utrolig slående og triumferende maleri
av Augustus Hope.
Oppstanden?
Mer enn bare interessert, kjære Louisa.
Jeg har tenkt å kjøpe det.
Det forventes å gå for en god del mer enn 100 000 gylden.
Hva var det som fanget oppmerksomheten din?
Jeg er nysgjerrig.
Det er et mesterverk.
Alle vet det.
Og til den prisen, om det ikke passer til gardinene i stuen din,
får du vel bare kjøpe nye gardiner.
Louisa, skal vi gå?
Ja.
Hun hadde sex med ham i vogna på vei hit.
Hvordan vet du det?
Vi pucker har skarpe sanser.
Jeg er overrasket over at de kom seg inn.
Den jenta er så anspent
at det er et mirakel at tullingen ikke ble sittende fast.
Mine damer og herrer,
om dere kan være så vennlige å sette dere.
Hei!
Stans, tyv!
Kom tilbake!
Så du ikke hva som skjedde?
Det spiller ingen rolle lenger. De er borte.
-Hvem er borte? -Alle sammen.
Leopold, Cassiopeia,
Fike, Traidy.
De har alle blitt deportert av dere.
Beklager, jeg visste det ikke.
Kanskje det er best sånn. Jeg liker i det minste å tro det,
for det er ikke noe særlig å være immigrant i Burgue nå, men...
...jeg vil savne dem,
uansett hvor irriterende de var.
Si meg, betjent,
holdt du løftet ditt?
Har du funnet rettferdighet for min Aisling?
Det er faktisk derfor jeg så etter deg.
Jeg vil gjerne vite mer.
Hør her, jeg...
Jeg har akkurat kommet til Burgue og vet ingenting om livet hennes nylig.
Det er fortiden hennes som interesserer meg.
Jeg har grunn til å tro...
...at hun faktisk hadde et barn.
Og at omstendighetene rundt barnets fødsel
kan ha hatt noe å gjøre med det som fikk henne drept.
Fortiden hennes.
Vel...
Det var i -06 eller -07,
da hun var mest berømt.
Det var en, en hun ikke ville snakke om,
men jeg hadde aldri sett henne så lykkelig.
Og så, en dag, endret noe seg.
Hun sa opp den vanlige forestillingen sin ved Abbey.
Hun reiste bort en stund. I flere måneder, faktisk.
Og da hun kom tilbake, var hun annerledes.
Tristere, på en måte.
Og jeg lurte alltid på...
Om hun hadde reist bort for å få barn.
Det var instinktet mitt. Hun sa det aldri, og jeg spurte ikke.
Hun skrev en sang om det.
Jeg liker i det minste å tro den handlet om et barn hun hadde gitt fra seg.
Jeg skal fly for deg
Mitt barn, min sønn
Drøm søtt
Min eneste
Kjenner du til den?
Om hun fikk et barn,
hvor ville hun dratt for å føde barnet? Vet du det?
Hun bodde hos en velgjører i Crossing.
En velgjører?
Det var annerledes den gangen, betjent.
Vennskap mellom deres slag og vårt var ikke så...
...umulige.
Du vet vel ikke etternavnet til denne velgjøreren?
Hvordan kan jeg glemme det?
Han var den beste urmakeren i Burgue...
...den gangen.
God dag, betjent.
Det neste er et unikt verk av Augustus Hope.
Oppstanden ble donert av sir Elgenai og lady Tripplethorne.
Auksjonen er åpen. Budgivningen begynner med 100 000 gylden.
Ett hundre tusen. Hører jeg 120?
Hundre og førti?
Hundre og syttifem?
To hundre tusen?
To hundre tusen fra herr Leslie Boythorne.
En rekord, mine venner.
Hører jeg 225?
To hundre og tjue? Noen?
For et uvurderlig mesterverk.
To hundre og ti?
Ja vel, 200 000 gylden,
for første, andre...
Tre hundre tusen gylden.
Unnskyld, men har du så mye penger?
På meg, mener du?
Tre hundre tusen gylden.
For første...
...andre...
...solgt!
Alle stirrer.
Vi kan gå om du vil.
Nei!
Nei.
Jeg er nysgjerrig.
Hadde du planlagt å kjøpe det maleriet i dag?
Så hvorfor gjorde du det?
Synes du det er vakkert?
Selvsagt.
Kanskje ikke vakkert nok til å betale 300 000 gylden.
Jeg gjorde det fordi jeg ville se uttrykket hans.
Jeg ville han skulle vite at jeg kunne ta det fra ham.
Hvorfor?
Fordi han tok det for gitt at det skulle bli hans.
Og hva skal du gjøre med det?
Henge det i hjemmet mitt.
Og så skal jeg kjøpe gardiner som passer til.
Du er ikke som jeg trodde, herr Agreus.
Ikke du heller, frøken Spurnrose.
Ikke du heller.
Om det er betjent Philostrate du leter etter,
er han ikke lenger leieboer her.
Jeg hørte han lette etter et nytt sted å leie.
Det er derfor jeg er her.
Så du er interessert i rommet hans?
Jeg er interessert...
...i hvorfor han pakket og dro.
Hun ville ikke si noe først, men jeg fikk det ut av henne.
Stakkars kvinne.
Man må synes synd på henne,
tenk å bli lurt slik.
Jeg kan fortsatt ikke tro det.
En halvblods?
Lurte oss trill rundt.
Det er en jævla skam.
Det er mer.
Fortsett.
Hun sa at han sa den drepte alven,
sangeren, var moren hans.
Faen ta.
Alt passer.
Moren hans, rektoren, de ville begge visst sannheten.
Hva med Morange?
Kanskje rektoren hvisket noe til ham i mørket.
Eller kanskje det var han som vingeklippet ham.
Alt det darkasher-tullet fant han på for å dekke sporene sine.
Ved Martyren.
Det var Philo hele tiden.
Han drepte dem for å skjule hemmeligheten sin.
Har du en mann som følger ham nå?
Ja.
Så hent ham inn.
Kan jeg hjelpe deg, betjent?
Jeg husker henne.
Jeg hadde akkurat begynt her.
Herr Spurnrose, måtte han nyte Martyrens lys,
lot henne få det som nå er frøken Imogens rom.
Han var en god mann.
Progressiv for sin tid.
Skaffet til og med en lege som kunne ta seg av henne.
Morange.
Jeg regner med at du vet hva som skjedde med ham.
Det er ikke mye mer å si.
Hun ble til barnet kom.
Gråt i flere dager etter at Morange dro med ham.
Faren,
kom han på besøk?
Hun nevnte ham aldri.
Jeg hadde en følelse av at hun var redd ham.
Du aner ikke hvem han var?
Nei.
Stakkars liten.
Vingene hans var så stakkarslige.
De så ikke ut som han ville vært i stand til å fly.
Om han overlevde, mener jeg.
Det er sjelden halvblodsunger gjør det, ikke lenge, i det minste.
Jeg lurte alltid på hva det ble av ham.
Jeg kommer.
Jeg kommer!
-God aften, konstabel. -Hvor er han?
Rycroft Philostrate,
du er arrestert.
Hva er anklagen?
Mistenkt for mord. Tre.
Mord.
Sett håndjernene på ham.
Du trenger ikke lure lenger.
Hold kjeft, ditt jævla vesen!