Tog hans lever,
precis som med de första två.
Hur går det med de fallen?
Har du kommit på om det fanns nån koppling mellan dem?
Nej, sir.
De kände inte varandra.
Han har haft hand om fallet hela tiden. Utan resultat.
Han var en fin man, Morange.
Han tog aldrig en styver för arbetet han utförde för oss.
Såg det som sin medborgerliga plikt.
Det må vara sant, sir, men det fanns rykten.
Rykten?
Det ryktades
att han såg det som sin medborgerliga plikt att utföra andra jobb också.
Sånt som de flesta läkare vägrar göra.
Till exempel?
Aborter, kosmetiska rekonstruktioner.
Vadå, fångar som vill få sina brännmärken borttagna?
Och älvor som vill föreställa människor.
De får öronen rundare och vingarna klippta.
Det är tyvärr vanligare än vi vill tro.
Nå?
Philo?
Sir.
Det är ditt fall, sa jag.
Om det finns en koppling mellan offren,
så finn den.
Ja, sir.
God morgon, far.
"Den hårda linjen hårdnar med Longerbanes dotter vid rodret."
Vitsigt.
Fast jag vet inte riktigt vad det betyder.
Det betyder att hon fick övertaget över mig. Det är vad det betyder.
Jag önskar att du inte hade bevittnat det.
Det var inte så farligt, far.
Nu låter du som din mor.
Försöker alltid lugna mig.
Som om jag var en flaska vars kork
kan skjuta ut och träffa nån i ögat.
Du brås på henne, det har du alltid gjort.
Det ironiska är förstås att...
...hon helst skulle vilja att du bråddes på mig.
Därför tänkte jag komma och se dig i parlamentet idag igen.
Det är ingen session idag.
Longerbane ligger på lit de parade.
Hans dotter mottar kondoleanser från hans anhängare.
Verkligen?
Jag vet.
Jag hade kunnat förbjuda det med tanke på vad han gjorde mot dig.
Men kom ihåg en av politikens första regler.
Storsinthet i seger är ett effektivt sätt att avväpna ens fiender.
Mycket klokt, far.
Jag är rätt fri från plikter idag, så jag tänkte åka ut på landet.
Ska vi ta en ridtur tillsammans?
Du vet att jag skulle tycka om det,
men jag måste ägna mig åt studierna.
Mäster Symes har samlat ihop en hel armé privatlärare åt mig.
Mitt djupa deltagande.
Tack.
Jag lovar att göra mitt bästa för att fullgöra min fars värv.
Det hoppas jag.
Han var den ende som var modig nog att säga sanningen
om vad de här vittrorna gör med vår stad.
Var trogen mot hans ideal.
Han stod för oss alla.
God morgon.
Hej.
Vem är det där?
En herre från igår kväll.
Jag brukar faktiskt teckna dem alla, så snart det blir ljust.
Märkligt, eller hur?
Inte för dig.
Han ser nästan tacksam ut.
En del av dem är det.
För att man får dem att känna sig unga igen för en natt,
och de behöver inte hata sina kroppar.
En del är riktiga svin, men jag tecknar dem ändå.
När man har fått ner deras ansikten på papper är de
av nån anledning lättare att glömma.
Där finns fler skisser än jag vill räkna.
Kanske har jag en utställning en dag när jag har slutat med det här livet.
En horas hämnd, ska den heta.
Jag har saknat dig.
Samma här.
Det har skett ett mord till.
Kanske finns det en koppling mellan offren,
kanske inte.
De kanske bara hade oturen att komma i vägen
för den här galningen, vem han nu är.
Sir, jag har spårat upp kusken som körde hem Morange igår kväll.
Han plockade upp honom på The Row, sa han.
Vad gjorde han på The Row?
Det visste inte kusken.
Bara att han plockade upp honom utanför en älvbordell.
Morange?
Kolla upp det.
Det här jävla fallet blir värre för var dag.
Vi ska nog lösa det, sir.
Bara för att Philo inte hittade nån koppling mellan offren,
kan det ändå finnas en.
BERÄTTELSEN OM DARKASHER
Visa ditt ansikte, vi söker dig i mörkret!
Visa ditt ansikte, o du Fördolde!
Visa ditt ansikte, vårt kött bedrar oss.
Visa ditt ansikte, vi söker dig i mörkret!
Visa ditt ansikte, o du Fördolde.
Visa ditt ansikte, vårt kött bedrar oss.
Visa ditt ansikte...
Den här kom just till er från sömmerskan.
Det var väntat.
MED HÄLSNINGAR FRÅN AGREUS
Jag har lovat följa med mr Agreus
till välgörenhetsauktionen på museet i eftermiddag.
Han tänker visst lindra min förödmjukelse med en gåva.
Lägg ut den, så får vi se den.
Han är då inte knusslig av sig.
Färgen klär er också.
Vad är det?
Sätt dig.
Ezra...
...du skrämmer mig.
Minns du dr Morange?
Fars vän?
Han har blivit mördad.
Vad hände?
Samma sak som hände rektorn häromdagen.
Ännu ett mord!
Vad har det blivit av den här staden?
Jag undrar vad mr Philostrate kan berätta om det.
-Har han kommit ner? -Han är inte här.
Han gick strax efter midnatt.
Man hör folk komma och gå här i huset, väggarna är så tunna.
Det var visst nån hos polisen som blev mördad.
Jag hoppas att han är oskadd.
Adjö, båda två.
Adjö, mr Grayson.
Ett ord, mrs Fyfe.
Självklart, mr Bagstock.
Jag vill bara säga att om det inte blir slut på det här genast,
flyttar jag härifrån vid månadens slut.
Ursäkta, vilken situation?
Ta mig inte för en idiot.
Jag hade länge misstänkt nåt,
och inatt såg jag med egna ögon hur ni lämnade hans rum.
En gammal änka som uppför sig som en sköka.
Jag må vara en gammal änka,
men jag är en vuxen kvinna och bestämmer själv över mitt liv.
Nåväl.
Jag väntar mig min deposition återbetald när jag flyttar.
Mr Bagstock?
Lämna ert rum före kvällen.
Kan jag få en stund ensam med min far?
Självklart.
Alla går härifrån.
Miss Longerbane behöver en stund ensam.
Inte du, Jenila.
Ta av mig den här.
Hemsk huvudvärk.
Ja, miss.
Vid alla gudar! Jag trodde aldrig att det skulle ta slut.
De var så många!
"Jag beklagar sorgen."
"Tack för era vänliga ord."
Stå still medan jag tar bort nålen.
Var jag övertygande?
Att be om en stunds ensamhet var raffinerat.
Eller hur, far?
Inte den minen, tack.
Vem där?
Svara, annars ropar jag på vakterna!
Ni är Jonah Breakspear.
Ursäkta intrånget, miss Longerbane.
Vad gör du här?
Jag ville visa min aktning.
Mot mannen som kidnappade er?
Lögnare.
Säger hon som just har tömt rummet för att låtsas sörja sin far.
Kom närmare.
Är det nära nog?
Det var väl oundvikligt
att våra vägar skulle korsas förr eller senare.
Jag måste medge
att ni inte alls är som jag väntade mig.
Vad hade ni väntat er?
Absolut inte nån som visar sån tillgivenhet
mot sin vittertjänarinna, till att börja med,
med tanke på ert tal i parlamentet igår.
Det var naturligtvis skådespeleri.
Jag tycker inte om ordet vitterfolk.
Verkligen?
Det är ett bra skällsord, för den delen.
Men likväl, som min fars dotter
vore jag dum om jag inte passade på att ge den föreställningen.
Och det är alldeles tydligt att ni inte är dum,
trots alla rykten.
Rykten?
Att er far har hållit er i avskildhet i alla år
på grund av er svåra födsel
som gjorde att ni kom till världen som sinnesslö.
Födseln var svår. Den kostade min mor livet.
Och givetvis fick den min far
att vara överbeskyddande mot sin enda dotter.
Oavsett skälet, låter det som om ni har haft...
...en ensam barndom.
Det var den väl.
En liten flicka, inga vänner, frånsett alla böcker i biblioteket.
Inget att roa sig med, frånsett den rad hemligheter
som hördes bortifrån rökrummet
där stadens mest betydande män viskade och intrigerade.
Inte underligt att ni lärde er att ljuga så övertygande.
Jag har lärt mig att urskilja lögner.
Till exempel?
Jag vet att min far inte kidnappade er.
Men vem, om inte min fars bittraste motståndare?
Vem vet?
Kanske hans allra mest älskade?
Jag har ingen aning om vad ni menar.
Det har ni nog.
Ni visste nog innan ni ens ställde frågan.
Men unge herr Jonah,
är det fruktan jag ser i era vackra ögon?
Är ni rädd för stackars lilla Sophie Longerbane?
Borde jag vara det?
Kanske.
Kanske inte.
Vi kan vara vänner om vi bestämmer oss för det.
Jag misstänker att vi har mycket gemensamt.
Jaså?
De två ensamma arvingarna till stadens två mest betydande familjer.
Överbeskyddade.
Kroniskt underskattade.
Jag ser bara en skillnad.
Vilken då?
Jag har inga föräldrar längre.
Adjö, unge herr Jonah.
Mr Philostrate.
Hemma för ett bad och klädombyte, ser jag.
Låt oss ge vår relation en riktig chans.
Bara vi två.
Du kan lämna rummet om du vill,
men bo där uppe hos mig.
Det skulle jag tycka om.
Tro inte annat.
Men jag kan nog inte ge dig det du behöver.
Det har du redan gjort,
mer än du inser.
Du är fortfarande ung.
Du kan få en familj.
Men inte med mig.
Vem har sagt nåt om familj? Hör på,
vi kan lösa allt det där senare, men just nu...
Du måste lyssna på mig.
Snälla.
Häromdagen när du sa att jag dolde nåt hade du rätt.
Berätta.
Det spelar ingen roll, vad det än är.
De här morden...
...hänger ihop...
...med mig.
En var din gamle rektor, sa du,
men de andra?
Läkaren...
...som mördades igår kväll dog nog för att...
...det var han som gjorde det med mig.
Gjorde vad?
Hon kom med mig till honom när jag var mycket liten.
Älvan.
Sångerskan?
Ja.
Hon var...
Hon var min mor.
Jag förstår inte.
Det du säger saknar rim och reson.
Jag är halvblod, Portia.
Från när mina vingar klipptes av.
Om det är ett skämt, är det inte lustigt.
Det är sanningen.
Nu vet du.
Ut härifrån!
Ta dina saker och försvinn genast!
Sju, trettioen.
-Igen? -Det är mitt turnummer.
STOR UTSTÄLLNING OCH AUKTION UPPLYST AV ELEKTRISKT LJUS
TIRNANOCS SKATTER ÄLVFOLK ÄGER EJ TILLTRÄDE UTAN SÄLLSKAP
STÄNGT
Vi ses där.
Jag älskar dig.
Jag ska försegla biblioteket.
Sergeant.
Sykes.
Vad gör du här?
Jag behövde nånstans att tänka, bara.
Så du har äntligen fattat?
Philo...
Tror du inte att jag vet?
Hur kom du på det?
Jag känner lukten av älvblod även nu.
Som jag sa,
vargsinnena dröjer sig kvar länge.
Du sa aldrig nåt.
Vad fan finns det att säga?
Det är som det är.
Det enda man kan göra är att knipa käft och gå vidare.
Jag berättade för Portia.
Varför?
-Jag vet inte, jag trodde... -Vad?
Jag vet inte. Jag bara...
Jag trodde att hon kanske skulle...
Vad?
Acceptera dig som du är?
Göra allt bättre?
Hur fan tänkte du, Philo?
Om det kommer ut, kan det bli slutet för dig.
Hon säger inget.
Hoppas verkligen det.
Du är det enda skälet till att jag fick leva.
Om nåt händer dig,
hur fan ska det då gå för mig?
O du Fördolde...
Visa ditt ansikte.
Vårt kött bedrar oss.
Visa ditt ansikte.
Vi söker dig i mörkret.
Visa ditt ansikte.
O du Fördolde...
Visa ditt ansikte.
Vårt kött bedrar oss.
Visa ditt ansikte.
Vi söker dig i mörkret.
Idiotiska vittror...
Pryglar sig själva för nån falsk gud?
Hallå! Vet inte ni skitar att det är vårt jobb?
Du ser. Jag kan göra det tio gånger bättre än du.
Det var så sant.
Det är inte knytnävsslag ni vill ha, eller hur?
Ni föredrar den här, va?
Som du vill.
Allt som händer är den Fördoldes vilja.
Säg till om jag gör rätt!
-Så här? -Se och lär.
Det här är sanningen.
De kommer aldrig att acceptera oss.
De kommer aldrig att förstå oss.
Vi kan aldrig sluta fred med de okunniga.
Gör nåt, Moira, innan han gör sig själv illa.
Kan jag hjälpa dig, grabben?
Jag kommer från polisen.
Det ser jag väl.
Det gäller en viss herre
som vi tror var här igår kväll.
Han dog sen.
Du menar förstås stackars Morange.
Jag berättade allt jag vet för kommissarien som var här igår kväll.
Vilken kommissarie?
Var Philo där igår kväll?
Märkligt att han inte sa nåt.
Han glömde väl helt enkelt.
Han har inte varit sig lik.
Det som hände vid pojkhemmet påverkade honom nog mer än han visade.
Det var trots allt hans gamle rektor.
Det närmaste en far han nånsin hade.
Vad jag vill veta är
varför han följde efter Morange över huvud taget,
kvällen han mördades dessutom.
Det är märkligt. Det medger jag.
Du har jobbat med honom sen fallets början,
-eller hur, Berwick? -Ja, sir.
Är det nåt annat jag bör veta?
Ut med språket.
Det går vissa rykten om vittror,
en best de kallar Darkasher.
Nåt man uppväcker från de döda för att lyda ens önskningar.
Även döda för en.
Philo svär på att han har sett den.
Jaha.
Där är han.
Håll ett öga på honom, förstått?
Allt som är ovanligt.
Hallå.
Kan du bära upp det här?
Har nåt hänt, kommissarien?
Jag beslöt att flytta till en bostad närmare arbetet.
Minns du gamlingen?
Han vi träffade på i älvans lägenhet?
Ja, självklart.
Han har visst en föreställning av nåt slag, på The Row.
Ska jag följa med?
Behövs inte.
Bara en snabbtitt innan folkmassan kommer.
Den hittades sommaren år 41,
när våra tappra kämpar återtog Anoun från Pakten
och höll staden fram till Austery.
Den forslades hit över havet, bit för bit.
Det visste jag inte.
Fast det finns oanständiga bitar också.
Vad?
Se på den här.
Du får inte vara här inne.
Försvinn härifrån!
Få tyst på den jävla hunden!
Jag vet vem du är.
Vad är det?
Vad såg du?
Min död.
Nej.
Är du säker?
Jag har känt den...
...komma närmare och närmare.
Men om...
Om du såg vad som ska hända, måste det gå att förhindra.
Kära flicka, lärde du dig ingenting alla åren när du satt vid mina fötter
och såg och lyssnade?
Döden kan ingen lura,
särskilt inte när den kommer genom en Darkasher.
En Darkasher?
Berätta.
Jag kom inte hit för att tala om mitt öde.
Du ville fråga om Jonahs öde.
Nej, din säkerhet är viktigast.
Du måste stanna här tills faran är över.
Försök inte tacka nej.
Sätt dig.
Jag vet att det här inte är lätt för dig.
Kanske lite champagne.
Ja, tack.
Imogen.
Louisa. Leslie.
Mr Agreus.
Två dagar i rad nu.
Det måste vara allvar.
Mr Agreus, det här är Leslie Boythorne.
Jag måste säga att jag är förvånad att se dig här, Imogen.
Eller har Ezra plötsligt återfunnit sin förlorade rikedom?
Vad jag förstår investerar han sina pengar i sjöfart.
Eller hur, miss Spurnrose?
Det stämmer.
Roligt att se en man lägga manken till
när han kunde leva gott på sina ärvda pengar.
Leslie är intresserad av ett verkligt mästerverk
av Augustus Hope.
The Rising?
Jag är mer än intresserad, kära Louise.
Jag tänker köpa tavlan.
Den förväntas gå för mer än 100 000 gulden.
Vad är det hos tavlan som intresserar er?
Jag är nyfiken.
Den är ett mästerverk.
Det vet alla.
Och till det priset, om den inte matchar gardinerna i salongen,
får ni väl helt enkelt köpa nya gardiner.
Louisa, ska vi?
Ja.
Hon hade sex med honom i droskan på vägen hit.
Hur vet ni det?
Vi puckar har känsligt luktsinne.
Märkligt att de lyckades ta sig hit in.
Den flickan är så stel
att det är märkligt att han inte fastnade där inne.
Mina damer och herrar,
vill ni vara så vänliga att sätta er.
Hallå!
Stoppa tjuven!
Kom tillbaka!
Såg ni inte vad som hände?
Det spelar ingen roll längre. De är borta.
-Vilka är borta? -Allihop.
Leopold, Cassiopeia,
Fike, Traidy.
De blev deporterade av era kollegor.
Jag beklagar, det visste jag inte.
Det kanske var lika bra. I alla fall hoppas jag det,
för det är inget vidare att vara immigrant i Burgue nuförtiden, men...
...jag kommer att sakna dem,
hur irriterande de än kunde vara.
Säg mig, kommissarien,
har ni hållit ert löfte?
Har ni skipat rättvisa för min Aisling?
Det var faktiskt anledningen till att jag letade efter er.
Jag vill veta mer.
Jaha, hör på, jag...
Jag har nyss anlänt till Burgue och vet inget om hennes senare liv.
Det är hennes förflutna som intresserar mig.
Jag har skäl att tro...
...att hon faktiskt födde ett barn.
Och att omständigheterna kring det barnets födelse
har nåt att göra med att hon blev dödad.
Hennes förflutna.
Nåja...
...det var -06 eller -07,
när hon stod på höjden av sin berömmelse.
Det fanns nån, hon ville inte säga vem han var,
men jag hade aldrig sett henne så lycklig.
Men så en dag förändrades nåt.
Hon sa upp sitt engagemang på The Abbey.
Hon reste bort en tid. Flera månader, faktiskt.
Och när hon kom tillbaka var hon förändrad.
Mer sorgsen, på nåt sätt.
Och jag har alltid undrat...
...om hon reste bort för att föda ett barn.
Jag kände det på mig. Hon sa inget, och jag frågade aldrig.
Hon skrev en sång om det.
Åtminstone vill jag tro att den handlade om ett barn hon lämnat bort.
Jag ska flyga för dig
Mitt barn, min son
Sov söta drömmar
Du min ende
Kan ni texten?
Om det fanns ett barn,
vart tog hon vägen för att föda det? Vet ni det?
Hon bodde hos en välgörare i Crossing.
En välgörare?
Saker var annorlunda på den tiden.
Vänskap mellan deras sort och vår var inte så...
...omöjlig.
Ni råkar inte veta efternamnet på den här välgöraren?
Hur skulle jag kunna glömma det?
Han var den bästa urmakaren i Burgue...
...på den tiden.
Adjö, kommissarien.
Och nu ett enastående mästerverk av Augustus Hope.
The Rising är donerad av sir Elgenai och lady Tripplethorne.
Budgivningen börjar på 100 000 gulden.
Hundratusen. Hör jag 120?
Hundrafyrtio?
Hundrasjuttiofem?
Tvåhundratusen?
Tvåhundratusen från mr Leslie Boythorne.
Ett rekordbud, mina vänner.
Hör jag 225?
Tvåhundratjugo? Något bud?
För ett ovärderligt mästerverk.
Tvåhundratio?
Då så, 200 000 gulden,
första, andra...
Trehundratusen gulden.
Ursäkta, men har ni såna summor?
På mig, menar ni?
Trehundratusen gulden.
Första...
...andra...
...tredje!
Alla stirrar.
Vi kan gå om ni vill.
Nej!
Jag är nyfiken.
Hade ni för avsikt att köpa den där tavlan?
Varför gjorde ni det då?
Finner ni den vacker?
Självklart.
Kanske inte så vacker att den är värd 300 000 gulden.
Jag köpte den för att jag ville se hans ansiktsuttryck.
Jag ville att han skulle veta att jag kunde ta den från honom.
Varför?
För han tog för givet att han skulle få den.
Och vad tänker ni göra med den?
Hänga upp den där hemma.
Och sen köpa gardiner som passar till den.
Ni är inte alls som jag hade väntat mig, mr Agreus.
Inte ni heller, miss Spurnrose.
Inte ni heller.
Om ni söker kommissarie Philostrate,
så bor han inte här längre.
Jag hörde att han sökte efter en ny bostad.
Det är därför jag är här.
Än ni intresserad av hans rum?
Jag är intresserad av...
...varför han flyttade så hastigt.
Först ville hon inte säga nåt, men jag fick det ur henne.
Stackars kvinna.
Man måste tycka synd om henne,
att bli förd bakom ljuset så där.
Jag kan fortfarande inte tro det.
Ett halvblod?
Mitt framför näsan på oss.
Det är tamejfan stor skandal.
Det finns mer.
Fortsätt.
Hon sa att den mördade älvan,
sångerskan, var hans mamma.
Det var som fan.
Allt stämmer ihop.
Hans mamma, rektorn, båda kände till sanningen.
Och Morange?
Kanske viskade rektorn nånting till honom i mörkret.
Eller så var det han som klippte vingarna av honom.
Han fabricerade nonsens om en Darkasher för att sopa igen spåren.
Vid Martyren.
Det var Philo hela tiden.
Han dödade dem för att bevara sin hemlighet.
Har du nån som skuggar honom just nu?
Ja.
Grip honom.
Kan jag hjälpa er, kommissarien?
Jag minns henne.
Jag hade just börjat här.
Mr Spurnrose, må han bada i Martyrens ljus,
lät henne ha det som nu är miss Imogens rum.
Han var en god människa.
Framstegsvänlig för sin tid.
Han ordnade även en läkare som tog hand om henne.
Morange.
Ni vet säkert vad som hände honom.
Det finns inte mycket mer att berätta.
Hon stannade tills barnet föddes.
Hon grät i flera dagar efter att Morange tagit med sig pojken.
Fadern,
kom han nånsin på besök?
Hon talade aldrig om honom.
Jag fick en känsla av att hon var rädd för honom.
Ni har ingen aning om vem han var?
Nej.
Stackars liten.
Han hade små futtiga vingar.
Jag tvivlar på att han nånsin skulle kunna flyga med dem.
Om han överlevde, vill säga.
Många halvblod gör inte det, i alla fall inte länge.
Jag har alltid undrat vad som blev av honom.
Jag kommer.
-God kväll, konstapeln. -Var är han?
Rycroft Philostrate,
ni är anhållen.
Av vilken anledning?
Ni är misstänkt för mord. Tre fall.
Mord.
Sätt på honom handbojor.
Ni behöver inte undra längre.
Håll käften, din jävla vittra!