Tudja, hogy nem én tettem.
Csak azt tudom, hogy elhallgatott fontos tényeket az ügyben.
A szemembe nézett, és hazudott.
Mert tudtam...
mi lenne, ha nem tenném.
Ne kenje ezt rám, maga félvér szarkupac!
Vigyék le!
Máris!
Írja be! Rycroft Philostrate volt rendőrfelügyelő.
Hová vigyük?
A korcsok közé, ahol a helye van.
Jobban átgondolva,
tegyük inkább ide...
a finom úriemberek közé.
Túl jó nekünk, vagy mi?
-És ki volna ez? -Félvér.
Embernek tetette magát eddig.
Nem mondja!
Meg is volnánk.
És most szívjunk el egy staubot.
-Velük mi lesz? -Ellesznek.
Philo! Mögötted!
Baszd meg!
-Fergus! -Uram!
Köszönöm!
Erre jöjjön!
Nos, Imogen kisasszony, számomra ez kifejezetten
emlékezetes este volt.
Mint ahogyan számomra is.
Rájöttem, hogy nem is kedvelem Louisa Pembroke-ot.
Azt hiszem, a legtöbb ismerősömet nem kedvelem.
A Mártírnak hála, hogy itt van!
Afissa, jól vagyok.
Afissa!
Mi ütött beléd?
Itt volt a rendőrség.
-Tessék? -A bátyja magán kívül van.
-Mi? -Bárhová fordulok, botrány van.
Nem elég,
hogy a húgom egy patással mutatkozik,
még az is kiderült, hogy apám menedéket adott
egy terhes tündérnek a saját házában.
Utóbbival nem tudok mit kezdeni, hála az égnek, túlvagyunk rajta.
De ami téged illet, kedvesem, lépni fogok.
Már megint kezded?
A sorsunk az ő kezében van. Azt kérte, menjek vele.
De annak is van határa, hogy mit kérhet tőled!
Holnap beszélek vele, és a te érdekedben véget vetek ennek az őrületnek.
Hát hogyne!
Nagyon hálás lennék érte.
Örömmel hallom.
Ha nem ismernélek,
még aggódni kezdenék, hogy élvezed a társaságát.
Mi az?
Semmi, hölgyem.
Menjünk fel! Segítek levenni a ruhát.
Ez kurvára fog tetszeni!
Erre!
Takarodj a saját fajtádhoz!
Most!
Srácok!
Szép volt, haver!
Köszönöm...
hogy segítettél az előbb.
Még nem akarlak holtan látni.
Mi a fenét keresel itt?
Ugyanezt akartam kérdezni.
Híreim vannak.
Valakit letartóztattak a gyilkosságokért.
Valóban?
Hát nem örülsz neki?
Biztonságban vagy.
Tényleg?
Hacsak nem tudja a börtönből is irányítani a lényt.
Vagy talán rossz embert fogtak el.
Miből gondolod?
Csak azt tudom, hogy láttam jönni értem.
És hogy a halálom pillanatában megtudom majd, ki idézte meg.
Imádkozzunk, hogy a látomásod...
hamis legyen.
Mennem kell.
Ifa...
A férjed hamarosan hazatér.
Légy óvatos!
47 garasból meddig juthatok el?
Csak Keranganzig, ha ad még ötöt.
Runyan?
Runyan Millworthy?
Horatius Symes, te vén gazfickó!
Mióta nem találkoztunk?
Nem tudom. Elég régóta.
Mondd, énekléssel keresed még a kenyered?
A színpadon? Jóságos ég, dehogy!
Mostanság tisztes állásom van.
A kancellár fiát tanítom a Balefire-ben.
Te jó Isten! És mit keresel itt?
Hullsbayből érkeztem.
Ahol hiába próbáltam felfogadni egy bölcsészettanárt.
-Várj csak! -Mi az?
Nem ebből diplomáztál Appidiánban?
Horatius, az már nagyon régen volt.
És úgy hallottam, a Breakspear fiú kész rémálom.
Runyan!
Sok pénzt fizetnek.
Ha tudnák, mi folyik ebben a kocsiban az orruk előtt!
Egy Longerbane és egy Breakspear között.
A város magától lángokba borulna.
Mi döntenénk el, mi épül fel a hamvaiból.
Szövetkeznünk kellene?
Azt kérik tőlem, hogy két héten belül nyújtsak be
bizalmatlansági indítványt apád ellen
És mit akarsz?
Figyelmeztessen?
Én figyelmeztetlek téged.
Apád uralma inog.
Semmit sem tehetsz ellene.
A saját jövőddel kell törődnöd.
Mit szeretnél, mi legyek?
Kém?
Mi szeretnél lenni?
Nem érdekel a politika.
De a politika az ára.
Minek?
Az ilyen pillanatoknak.
Akármilyen elragadó is vagy,
bárkivel lehetnek ám ilyen pillanataim.
Tudod egyáltalán, mi ez?
Tudod egyáltalán, hogy mit ajánlok neked?
Az ilyen pillanatok változtathatnak meg mindent.
Ha nem vigyázol,
elszáguldanak melletted.
Viszlát, Jonah úrfi!
Nagyon sajnálom édesanyádat.
Tudom, mit jelentett a könyvtárad.
El sem tudom képzelni.
Nem hihetik, hogy te ölted meg őt.
Szerintük a titkom féltettem.
Meg tudom érteni őket. Logikus, ha belegondolsz.
Az igazgató is tudta, meg az orvos is, aki levágta a szárnyam.
Akkor is. Ezer éve veled dolgoznak. Ismerhetnének annyira.
Azt hitték, ismernek.
Hazudtam nekik.
Innen már nincs visszaút.
A HATTYÚ
Hattyú?
Tetszik.
Teljes gőzzel akár a tízcsomós sebességet is elérheti.
Igen, és mint látja, elég tágas.
Fejenként 50 guldenért megtérülnek a költségek.
Három átkelés kell csak.
A többi már profit.
Kérdezhetek valamit, Agreus úr?
Természetesen.
Ön is dolgozott az átkeléséért?
Öt éven át.
Tülkösföldön egy öntödében.
Kemény munka, de tisztességes.
És ilyen nehéz kezdet után hogyan tett szert ekkora vagyonra?
Guldenről guldenre.
Mint mindenki más.
Azt mondják, az első gulden mindig a legnehezebb.
Különösen egy...
Egy patásnak.
Különösen egy patásnak.
Mondja,
mit is csinál pontosan egy szökevényvadász?
Látom, utánanézett dolgoknak.
Az embernek nem árt tudnia, kivel köt üzletet.
A szökevényvadászok elszökött munkásokat kerítenek elő.
Tehát ön...
a saját fajtájára vadászott?
Ugyanolyan szerződést kötöttek, mint én.
Akkor is...
A saját fajtájára.
Nem tagadom, Spurnrose úr, hogy a szakmában töltött éveim során
egy szökevényvadásszal sem találkoztam, aki ne a maga fajtájából való lett volna.
De elég régen rájöttem,
hogy ha az emberek világában akarok boldogulni,
akkor az ő szabályaik szerint kell játszanom.
Még valamiről szeretnék beszélni önnel. A húgomról...
és arról, amiben megállapodott vele.
Mit mondott?
Úgy van, ahogy sejtetted.
Amíg nem segítesz neki
megvetni a lábát a köreinkben,
a rendelkezésére kell állnod.
Nos,
látva, hogyan reagáltak az aukción,
ez eltarthat még egy darabig.
Ami azt illeti,
örülni fogsz a hírnek,
hogy Tripplethornék
ma délutánra teázni hívták Agreus urat.
Tényleg?
Mindenképpen személyesen akarták átadni neki a festményt.
A jelek szerint kíváncsiak, és szeretnének többet megtudni a rejtélyes patásról.
Könnyen lehet,
hogy hamarosan nem is lesz szüksége a szolgálataidra.
Talán már egyáltalán nem.
Csak reménykedhetünk.
Bizony.
Reménykedhetünk.
Figyeljen oda!
Te, Fleury!
Nem láttad Vignette-et?
Valami baj van?
Nem jött haza este.
Szóval őrizetbe vették?
Ezt mondtam, nem?
Nagy bajban van?
Az a rendőrbírón múlik.
Ha rossz kedve van, hazaküldi oda, ahonnan jött.
Ha jó kedve van,
akkor megbírságolja.
Mennyi az a bírság? Kifizetem.
Ne is zavarjuk a rendőrbírót ilyesmivel!
Hozzon holnapra 50 guldent!
50-et?
Megnézem, mit tehetek.
Ez a beszéd.
Kimegyek bagózni.
Rendben.
Jó estét, Fyfe asszony!
Philo miatt jöttem.
Arra tessék!
Biztosíthatom,
hogy Philostrate felügyelőt letartóztattuk és vád alá helyeztük.
Amikor beszéltünk, szó sem volt vád alá helyezésről.
A megtévesztés bűnnek számít.
Nem ön az első tisztes polgár, akit ilyen csúnyán átvert valaki.
Aztán meg ez csak a jéghegy csúcsa.
Gyilkossággal is vádoljuk.
Tessék?
Philostrate úr nem gyilkos.
De ezt tudja.
Évek óta együtt dolgoznak.
A korcsokat nem lehet igazán kiismerni.
Az ön információja volt a kirakós utolsó darabja.
Minden a helyére került,
mikor kiderült, hogy félvér.
Hazudtam.
-Tessék? -Veszekedtünk.
Csak kitaláltam, hogy bántsam.
Philo!
A főbérlője olyan vallomást tett,
ami talán tisztázhatja magát.
Azt mondta, nem maga ölte meg őket.
Tudja, hogy ez igaz.
Morange-ot sem?
Nem.
Az igazgatót sem?
Nem.
És a tündért, Aisling Querelle-t?
Őt sem.
Szóval nem igaz, hogy maga a fia?
Ezt csak Fyfe asszony találta ki,
mert összevesztek?
A saját szájából akarom hallani.
Azt, hogy ember,
nem egy hazug félvér.
Mondja!
Válaszoljon!
Aisling Querelle az anyám volt.
Vagyok, ami vagyok.
A Setétrém még...
Elég a félvér baromságaiból!
Megbíztam magában!
Hittem magában!
Úgy tudom, Symes mesterrel
az Elomia 39. fejezetéig jutottak.
Nyissa ki, és kezdjük!
Nincs most hozzá hangulatom.
Sajnálattal hallom.
Arra fogadtak fel, hogy tanítsam, hát ragaszkodnom hozzá.
Nem ragaszkodhat semmihez.
A cipőjén látom.
Szüksége van a munkára.
Nagyon.
Igazolja Symes mesternek, hogy megjelenek az óráin,
és nagyszerűen haladok.
És ha nem így lesz?
Elmondom, hogy maga pocsék tanár, és hozzon mást.
Megértette?
Helyes. Holnap találkozunk.
Ne legyen rosszkedvű!
Bármennyit fizetnek, én megduplázom.
Ismerem a maga fajtáját.
Apuci pénze és neve egyengeti az útját,
de bele sem gondol, mi lesz ennek a vége.
Azért küldtek, hogy felruházzam némi bölcsességgel,
és némiképp elviselhetőbb ember váljék magából.
Vagy él vele, vagy nem.
Ne higgye, hogy ha lefizet,
hazudni fogok a kedvéért.
Mert nem érdekel az apja,
és nem félek a nyomortól.
De szerintem maga igen.
Szóval...
ideje a jövőjére koncentrálnia, fiacskám.
Ha egyáltalán lesz jövője.
Maga nem olyan, mint a többi tanárom.
Ha tudná,
miket láttam...
és tettem.
Remek. 39. fejezet.
Elég rosszul áll a szénánk.
Az egyikünk gyilkos.
Képzeljétek el a tárgyalást.
Meghurcolnak bennünket, amiért nem fogtuk el hamarabb.
Pontosan.
Nem tudom, ti mit gondoltok,
de én túl régóta dolgozom ahhoz,
hogy egy becstelen ember tönkretegyen.
Mégis mit tehetnénk?
-Bíróság elé kell állítani. -Biztosan?
Mire gondolsz?
Nos, mi van,
ha mondjuk, menekülni próbál, és le kell lőnünk?
Értem.
Talán...
feltámad a lelkiismerete,
és felakasztja magát a cellájában. Előfordulhat.
Mindkét esetben elkerülhető a tárgyalás.
Gondolkodjatok el ezen!
Gondolkodjatok!
Philo!
Azt akartam mondani,
hogy édesanyád büszke lenne rád.
Bárcsak igazságot szolgáltathatnék!
Pedig közel jártam hozzá.
Mindig érdekelt, hogy ki az apám,
katona vagy költő. Már tudom, hogy egy mocskos gazember.
Szerinted apád követte el a gyilkosságokat?
Csak ennek van értelme.
Mind tudtak rólam.
A féltündér fattyáról.
Ne mondj ilyet!
Ez egy szemétláda!
Annyi mindent veszíthet, hogy képes megölni három ártatlant,
csak hogy megóvja a hírnevét.
Amit nem értek az az...
hogy miért nem engem támadott meg először?
Miért nem ölt meg az a lény a csatornában?
Hacsak...
Hacsak mi?
Hacsak nem tudta, ki vagyok.
Ezért kellett a májuk.
Így képes kiolvasni a titkaikat, és követni engem.
Akkor még nincs vége.
Előbb-utóbb elküldi érted is azt a valamit.
Ha fel nem kötnek addig.
Philo!
Berwick!
Vigyázz magadra!
Dombey elkerülné a tárgyalást.
Próbálkozni fog valamivel.
Jó ember vagy.
Kár, hogy nem tehetek többet.
Tudom.
A Felemelkedés.
Nos, hogy tetszik?
Én nem költenék rá 300 000 guldent.
De ön az úr, és nem én.
Jól van.
Hová tegyük fel?
Talán egy női szem segíthet?
Épp sétáltam, és láttam, mikor behozták.
Örömmel veszem, ha segít.
Jobb oldalon kicsit feljebb!
Tökéletes.
Köszönöm! Ott tökéletes.
Szerintem is.
Vajon mit akart mondani nekünk?
A festő.
Talán azt, hogy mindannyian a menny és a pokol között lebegünk valahol.
Akkor a lány a festményen angyal?
A szárnyai megvannak hozzá.
A fiú pedig démon?
A szarvai megvannak hozzá.
De elég furcsa démonnak látszik, ugye?
A mennyország felé húz.
Mintha minden fejjel lefelé lenne.
Talán nem is démon igazából.
De a szarvai...
Mi más lehetne?
Egy megmentő?
Mitől ment meg?
Az átlagostól.
Úgy beszél, mintha tudná, milyen átlagosnak lenni, Spurnrose kisasszony.
Az micsoda?
A gyűjteményem egyik legértékesebb darabja.
Egy elektromos lámpa.
Hogy működik?
Engedje meg!
Mit csinál?
Elemnek hívják.
Igazából csak gőzből desztillált víz,
de ez a mágikus összetevő.
AKKUMULÁTOR
Réz-szulfát.
És most?
Türelem.
Folyamatosan csak rád tudok gondolni.
Újabb hódításnak hittelek,
mint sok másik nőt.
Végül az az érzésem támadt, hogy engem hódítottak meg.
Egész nap azt kérdezgetem magamtól, miért.
Valami megváltozott bennem.
Olyan hely határára vittél el, amivel most már muszáj törődnöm.
És mi az?
A jövő.
Sosem gondoltam bele,
Korábban nem törődtem vele,
csak jövendölésekből és megszegett ígéretekből állt.
Aztán egy idegen jött a parlamentbe.
Senki volt, mikor belépett.
Senki sem várt tőle semmit.
De öt percen belül
fogta az apámat,
Burgue kancellárját,
és térdre kényszerítette.
És?
Nem kérdezed meg?
Micsodát?
Azt, amiért idejöttél.
Miért?
Káosz.
Káosz?
Igen.
A káosz remény azoknak, akik az árnyékok közt élnek.
A káosz az apádféléknek okoz gondot.
Nekünk lehetőség.
Rendszerek buknak el.
Régi világok borulnak lángba.
És mi döntjük el, mi támad fel a hamuból.
Haladjunk sorban.
Nagyon szép.
De igazából...
a gázlámpa ugyanezt tudja, csak kevesebb hűhóval, nem?
Jelenleg talán ez a helyzet.
De egyszer
az utcákon futó vezetékek
távoli gőzerőművekből hozzák majd az áramot.
Nem lesz füst, nem lesznek véletlen tűzesetek.
Megnyom egy kapcsolót,
és a fény elűzi a sötétséget.
Legalábbis szeretném hinni, hogy egy nap majd így lesz.
Fontos, hogy higgyünk a fejlődésben.
Néha szükségszerű is.
Maga így csinálja?
Nem törődik a sanda pillantásokkal és a sértésekkel,
inkább elképzeli azt a napot,
amikor a Finistere utcában egy patást nem arról ítélnek meg,
hogy milyen a ruhája,
hanem, hogy milyen a szíve.
Azt hittem, hiúnak tart.
Akár nevetségesnek is.
Nem.
Először így volt, elismerem.
De már belátom a tévedésemet.
Önhöz foghatóval
még soha nem találkoztam, Agreus úr.
Ezt Puyanból hozta ide a perjel,
aki ezt a helyet alapította.
A Nagy Hoffból mentette ki,
amikor letarolta a burgue-i sereg.
Azt akarta, hogy az ősi hagyományok ne merüljenek feledésbe.
A Rejtőzködő azért hozott ide, mert céljai vannak veled.
Mondd el!
Először bizonyítanod kell neki.
Túl régóta bántanak már bennünket. Most rajtunk a sor.
Szemet szemért.
Ne! Kérem!
Kérem!
Családom van.
Kérem!
Ne!
Kérem! Feleségem van.
Gyerekeim... is vannak otthon.
Az allorai földművesek sztrájkolnak.
Küldjük az őrséget! Más hír?
A harmadik választókerületben Wootenvale már elég közel került.
Elmegyek a következő nagygyűlésére.
Hátha el tudjuk tüntetni a hátrányt.
-Longerbane koalíciója... -Jó híreket akarok!
Ha vannak.
A rendőrség őrizetbe vett egy gyanúsítottat a gyilkosságokért.
Na tessék. Látod? Nem volt nehéz.
A vádlott félvér, mint kiderült.
A gyilkosságokkal a titkát őrizte.
A halott tündér a saját anyja volt.
Mocskos ügy.
Aisling valami. Valamiféle énekes volt.
Először hallok meggyilkolt tündérről.
Miért hallott volna róla?
Igaz. Igazad van.
Mikor akasztják?
Remélhetőleg hamarosan.
Úgy éreztem, végre megtalálhatom a helyem itt.
Aztán megláttam a táblát: „Tirnanoc kincsei”.
Ezekért a könyvekért éltem,
védelmezni próbáltam őket, amióta az eszemet tudom,
erre mindent üveg mögött mutogatják tátott szájú barmoknak,
mint valami kibaszott cirkuszi látványosságot.
Szoktál Tirnanocra gondolni?
Egyfolytában.
Sajnálom, hogy elhagytalak.
Philo!
Hogy veszhettünk el ennyire?
Nem vesztünk el.
Itt vagyunk.
Áthelyezési parancs.
Rycroft Philostrate névre.
Érted jönnek.
Tudom.
-Philo! -Maradj velem!
-Ne, Philo... -Maradj velem!
Maradj velem!
Tűnjenek innen!
-Engedjék el! -Maradj velem!
Engedjék el! Kérem...
Szeretlek.
El a kezekkel! Gyere vissza!
Várjanak! Kérem!
Hová viszik őt? Philo!
Kreativ supervisor Kwaysser Erika