Adevărata ta misiune te cheamă, dar tu eziți.
- De ce? - Pentru că sunt slab.
- De ce ești slab? - Pentru că nu sunt pur.
- Cum te purifici? - Prin rugăciune.
Îngenunchează.
Roagă-te ca sufletul să-ți fie golit de îndoieli,
și mintea împăcată cu misiunea pe care o ai.
Întrucât aceste momente definesc istoria.
Sfințește-mă în numele Tău.
Purifică-mă prin Focul Tău Sfânt.
Întărește-mă prin Sfânta-ți Suflare.
Bine.
Acum dezbracă-l.
CARTIERUL FĂPTURILOR MITOLOGICE
Să mă ajute cineva!
Repede!
Dumnezeule!
Ce naiba?
Tot vorbea despre tipul pe care l-au luat aseară.
Și tu ai ajutat-o să-și pună ștreangul de gât?
Nu credeam că va face așa ceva!
Da?
- Reg, am dat de dracu', amice. - Da, domnule.
Du-te!
- Prindeți-o! - Dă-mi drumul!
Philo!
Philo e mort, târfo.
Ce mai aștepți?
Vreau să te privesc în ochi.
Ce crezi că vei vedea?
Întuneric.
Un gol.
Un semn al adevăratei tale naturi.
Adevărata mea natură.
Am învățat să-mi ascund adevărata natură din cauza ta, nenorocitule.
Niciun semn de remușcare.
Remușcare?
Pentru ce?
Să nu îndrăznești!
Ai făcut-o bucăți.
Ai eviscerat-o ca pe un pește! Pe propria ta mamă!
Crezi că am ucis-o pe Aisling Querelle?
Repetă-i numele.
Haide.
Te provoc.
Nu merita să moară în felul ăla,
de-o moarte atât de cumplită.
Nu,
nu merita.
Lasă arma jos.
Imploră.
Imploră-mă pentru viața ta.
Haide.
Cum a implorat ea pentru a ei.
- Imploră! - Nu pe mine m-a implorat.
Lasă arma jos.
Dă-o naibii.
- Vechitura dracului. - N-aș face asta.
Nu mi-am ucis mama.
Nici măcar nu știam cine e.
Prima dată când am văzut-o,
zăcea într-o baltă din propriul sânge, ucisă.
De tine,
am crezut.
Până acum.
M-a lăsat la un orfelinat.
Am crescut având atâtea întrebări!
Iar acum nu i le voi mai putea pune, nu-i așa?
Dar ți le pot pune ție.
Mie?
Ție, tată.
Eram student când am văzut-o pentru prima oară
într-o sală de spectacole de pe Row.
Interpretarea ei m-a impresionat și...
am fost suficient de beat ca să mărturisesc.
Spre amuzamentul elitei care flirta cu ea.
Un fiu de fermier din Hinterlands
lingușind-o pe regina de pe Row.
Dar ea m-a salvat de la rușine.
I-a alungat.
Era și ea o fată de la țară.
Care ducea dorul munților din Anoun.
Când a venit iarna,
am adus-o aici,
în casa de vară a familiei mele.
Au fost cele mai stranii și simple zile din viața mea.
Credeam că nu se vor mai termina.
Dar tata ne-a descoperit secretul.
Deci nu de tine
îi era teamă.
Ci de el.
Tata nu a fost un om influent în sensul convențional,
dar era brutal
și avea prieteni brutali.
A amenințat că o omoară dacă nu închei relația.
Când ai văzut-o ultima dată?
M-a rugat să ne mai vedem o ultimă dată.
Nu m-am dus.
Am lăsat-o singură în clubul în care ne-am cunoscut.
N-am știut niciodată ce a vrut să-mi spună...
până acum.
Mi-e clar că era vorba de tine.
Am fost un laș.
Avea dreptate tata.
Niciodată n-aș fi ajuns unde sunt dacă rămâneam cu ea, dar...
o parte din mine a murit în acea zi.
Nu m-ar mira dacă m-ai disprețui.
Aș vrea să te urăsc,
însă e o poveste familiară.
Poate prea familiară.
A mea a început în Tirnanoc.
Bănuiesc că oaspetele dvs. a plecat de dimineață, domnule.
Da.
Și vreți să o revedeți?
Nu văd de ce te-ar privi pe tine.
Adevărat, domnule.
Nu, nu, spune-mi, Fergus.
Mă scuzați, domnule?
Nu ești de acord cu comportamentul meu?
Gândul la asta îți repugnă?
Răspunde-mi, Fergus!
De ce ar fi problema ta?
Domnule,
cu siguranță știți că, dacă află cineva...
Și cum anume ar putea afla, Fergus?
Vrei să spui că nu mă mai pot baza pe discreția ta?
Spun doar că relația asta nu e atât de secretă precum credeți dvs.
- Oamenii vorbesc deja. - Vorbesc...
- Asta-i tot ce fac, nu-i așa? - Nu-i tot ce pot face, domnule.
Ceea ce faceți este periculos.
Sunt obișnuit cu pericolul, Fergus.
Oare ea e?
- Bună dimineața, dragă. - Bună!
Mergi undeva?
A intervenit ceva.
Am încercat să te anunț aseară. Am bătut la ușa ta la șapte și jumătate.
Probabil adormisem.
Ai pățit ceva, draga mea?
Probabil a fost din cauza cărții pe care o citesc.
- Unde te duci? - Lebăda este pregătită.
Lebăda?
Unde mi-e tutunul?
Corabia ta cea nouă?
Vom naviga cu ea azi pentru prima oară.
Vom urca pe coastă până la Port Hoy, apoi ne întoarcem direct acasă.
Dl Agreus te va însoți?
N-ar fi amuzant, draga mea?
Ar trebui să-l invităm la cină când te întorci.
Alt complot?
Nu, ca să sărbătorim ca între prieteni.
- Prieteni? - Ei bine,
măcar ca între parteneri de afaceri.
Fii serioasă, Imogen.
Ce?
Petreceri?
Cine private? Licitații?
Sunt sigură că nu înțeleg ce vrei să insinuezi.
Doar că lumea va începe să facă supoziții deloc măgulitoare
dacă o ții tot așa.
Cui îi pasă ce crede lumea?
Imogen!
Este extenuant
să-ți faci mereu griji despre ce ar putea crede lumea.
Asta nu e viață, Ezra.
Vorbești de parcă
această creatură
ți-a devenit cu adevărat prieten.
Nu, desigur că nu.
Așadar?
Ce este el?
Un vecin.
- Da? - Un cunoscut.
Un puck.
Mă voi ocupa să fie eliberată,
dar tu nu te poți întoarce în oraș, înțelegi?
Ucigașul încă e în libertate.
Dar tu nu ești în poziția de a continua investigațiile.
Din câte mi-ai zis, tu ești următoarea țintă.
Nu pot sta cu mâinile în sân.
Din câte știe lumea, ai fost executat.
Rămâi mort. Vei trăi mai mult.
Voi rezolva eu situația asta teribilă.
Concentrează-te pe șansa pe care o ai cu prietena ta.
Înainte să fie prea târziu.
Crede-mă pe cuvânt.
- Vignette... - Stonemoss.
Vignette Stonemoss. Mă ocup.
Aș fi vrut să te cunosc mai bine.
Mult noroc, băiatul meu.
Ai fost la fata aia, Longerbane?
Chiar credeai că birjarul va păstra secretul?
Bine.
Da, am fost cu Sophie.
Sophie Longerbane.
Te sfătuiesc să te ții departe de ea.
Credeam că ești ușurată că nu am fost pe Row.
Fata asta e de două ori mai periculoasă decât orice de pe Row.
Nu-i știi familia cum o știu eu.
Îl cunosc pe tatăl ei de dinainte să te naști tu.
Era un șarpe.
Mie nu mi-a greșit cu nimic.
Cum poți spune asta după ce te-a răpit?
Mă crezi idiot?
Îmi pare rău!
Am făcut-o pentru tine.
Tot ce-am făcut a fost pentru tine.
De parcă ai ști ce e bine pentru mine.
Tu nu ai o imagine de ansamblu.
- Atunci, luminează-mă. - Jonah, trebuie să mă crezi.
Nu, dacă există vreun motiv pentru care să-mi regândesc opțiunile,
poți să-mi explici ca unui adult.
Este liderul opoziției!
- Mă văd cu cine vreau. - Nu cu ea!
Și de ce nu?
- Pentru că... - Pentru că ce?
- Pentru că e mai deșteaptă ca tine? - Nu ea.
- Pentru că e mai frumoasă? - Nu ea.
Pentru că e mai tânără?
Pentru că e sora ta!
Fă câinele să tacă!
Știu cine ești.
Combateți falsa încarcerare a unei fae. Vă mulțumesc. Ajutați-o pe Vignette.
Haideți, doamnelor!
- Moira. - Ia.
Mulțumesc.
Ți-i voi da înapoi.
Nu-ți face griji. Avem grijă unii de alții.
Îmi place fata.
Mulțumesc, ești un gentleman.
Ce vrei, Philo?
Am venit după Vignette.
Din câte știu eu,
adresa ei curentă este o celulă de la secția șase de poliție.
Cel puțin până plătesc mita asta nenorocită.
Nu mai trebuie să-ți bați capul.
Va fi eliberată.
Cum adică va fi eliberată?
Vreau să vorbesc de îndată cu magistratul poliției.
Îmi puteți spune care ar fi motivul?
Spune-i că e urgent.
Fii amabil și toarnă-mi un ceai.
Krik.
Ne așteaptă vremuri noi, Krik.
Orașul va suferi o schimbare.
ORDIN DE ELIBERARE
Și începe acum,
cu singurul lucru pe care tata nu a putut să mi-l dea.
Libertate.
Vignette Stonemoss.
Ceaiul dumneavoastră.
Tu nu ești Krik.
Moarte tiranului!
Cel Ascuns s-a arătat!
Moarte tiranului!
S-a arătat!
Moarte tiranului!
S-a arătat!
Încă respiră! E în viață!
Ești tot mai îndrăzneț,
să apari astfel la ușa mea.
Ziua în amiaza mare, pe deasupra.
Nu stau mult.
Haide, nu fi atât de pesimist.
Nu putem, Sophie.
Ce nu putem?
Nu putem continua.
Înțeleg.
Ți-a zis mama ta, nu?
Ce să-mi zică?
Despre aventura ei cu tata.
- Știai? - Calmează-te, Jonah.
Știai că suntem...
Știam că există posibilitatea.
Ce? Și simpla posibilitate nu te-a...
Nu m-a ce?
Nu știu, nu te-a pus pe gânduri?
De ce, mă rog?
Am crescut singură,
închisă în casa asta.
Fără prieteni, fără frați,
fără o familie,
cu excepția unui tată distant și înverșunat.
Apoi, în viața mea a apărut un străin
față de care simt o urmă de conexiune.
De ce să mă fi pus pe gânduri?
Pentru că în acestă lume există limite.
De când îți pasă de limitele acestei lumi?
Noi nu aparținem acestei lumi.
Ea ne aparține nouă.
Suntem descendenți de împărați și faraoni.
Crezi că e prima dată când așa ceva s-a întâmplat în familiile noastre?
Așa s-a născut puterea.
Ai putea deveni o forță de temut.
Ce-i asta?
O ofertă.
Ceva de luat în considerare.
Intră.
- Ce e, Jenila? - Un mesaj de la Balefire.
Dl Jonah trebuie să se întoarcă acasă urgent.
Unde e critch-ul ăla trădător?
E interogat la secție.
Îi interogăm pe toți servitorii critch și-i vom înlocui, desigur.
Cum se simte?
- Momentan, stabil. - Trebuie să-l văd.
Nu. E slăbit.
Are nevoie de odihnă.
Jonah, nu-l...
Nu-l supăra.
Jonah...
Se pare că voi supraviețui.
A fost cât pe ce.
Într-adevăr.
Spune-mi,
ți-a trecut prin minte cât de nepregătit eram
să-ți preiau responsabilitățile dacă nu se întâmpla?
Ce să se întâmple?
Să supraviețuiești.
Dar voi supraviețui. Mi se zice că e posibil...
Mă tot gândesc cât de ciudat e că nu ai îndreptat niciodată situația,
cu tot ce era în joc.
Că mereu mi-ai iertat tot.
Dacă am fost atât de îngăduitor e pentru că te iubesc.
Nicio ambiție.
Niciun plan.
De parcă nu m-ai considerat cu adevărat un succesor.
E absurd.
Îmi porți numele.
Doar numele, atât.
De ce spui asta?
Mama mi-a spus adevărul.
Jonah...
Nu știu despre ce vorbești.
Chiar vrei să te cred?
La cât de mult l-ai...
urât pe Ritter Longerbane, sigur ai avut o idee.
Cel puțin, ai suspectat.
Am suspectat?
Serios?
În momentele de liniște,
în miezul nopții, niciodată
nu mi-ai privit chipul și te-ai întrebat?
M-am întrebat dacă ești fiul meu?
Asta era.
Ei bine, iată.
La început,
Longerbane mi-a fost rival în lupta pentru afecțiunea ei, în definitiv.
Dar, Jonah,
tu ești băiatul meu.
Băiatul meu.
Și sunt mândru că-mi porți numele.
Nu dau doi bani pe numele tău.
Sau pe profeția ei, sincer.
Jonah? Unde te duci?
Jonah, întoarce-te.
- Jonah! - Adio, dle cancelar.
Jonah!
De ce?
Așadar...
ești fiul bastard a lui Breakspear?
Așa se pare.
Iar Vini cunoștea secretul tău,
că ești o corcitură, tot acest timp?
Încă din Tirnanoc.
Asta explică multe.
Doar...
Doar ai grijă de ea.
Te rog.
Voi avea.
Dar ea nu are nevoie de mine cum am eu de ea.
Ba are.
Deschide sertarul ăla.
Haide.
REGATELE LUNII
A adus-o tocmai din Anoun.
A fost tot ce a adus cu ea.
I-am zis s-o ardă și să termine cu tine, dar ea n-a vrut.
Ar fi trebuit să știu de atunci.
Să știi ce?
Că încă te iubește, prostule.
Bună.
Aceasta e intrarea servitorilor, domnișoară Imogen.
Da, realizez ironia. Foarte amuzant.
Nu ai de gând să mă inviți înăuntru?
Ce cauți aici?
Mă gândeam că am putea să...
Te gândeai că am putea să ce?
Ei bine...
Știi tu.
Sigur nu știu.
Ești foarte dificil.
Tu ai venit la mine acasă. Eu doar te întreb de ce.
Nu crezi că...
avem ceva de discutat?
E devreme.
Nu se va întreba fratele tău pe unde umbli?
E plecat din oraș în seara asta.
Ce-i?
N-ar trebui să fii aici.
Nu-mi poți cere să mă prefac că nu s-a întâmplat.
Ba este exact ceea ce-ți cer.
Și tu? Poți uita atât de ușor?
Nu te flata.
Mă scuzi?
Nu s-ar cuveni să spun mai multe.
Nu te abține din cauza mea.
- Suntem adulți amândoi. - Foarte bine.
Vrei adevărul?
Cred că merit asta.
Adevărul,
domnișoară Imogen,
este că ești o amantă fără experiență și dizgrațioasă,
iar ziua de ieri n-a fost memorabilă.
Minți.
Ce știi tu?
Știu destule.
Sunt lucruri pe care un bărbat nu le poate simula.
Ce vrei să zic?
Că mă obsedează?
Mirosul părului tău. Pielea ta pe a mea.
Că toată ziua numai la asta m-am gândit?
Dar vrei să uiți,
nu-i așa?
Sunt unele lucruri pe care nici eu nu mi le permit.
Atunci, ce-i cu toată șarada asta?
Șaradă?
Casa. Hainele. Obiectele de artă.
Ce sens are să te prefaci că ești ca noi
dacă anumite lucruri nu ți le permiți?
Deci asta era?
Așa trăiți voi, nu?
Vi se cuvin toate.
Credeți că toți vor să fie ca voi și că toată lumea vă aparține.
Vrei să zici că nu ne cerem scuze pentru ambițiile noastre? Așa e.
Când vrem ceva, obținem.
Și ce anume vrei tu?
Știi foarte bine ce vreau.
Îmbracă-te.
- Ezra... - Du-te acasă și așteaptă-mă.
Ne privește pe mine și pe dl Agreus.
Ridică-te din pat.
Ridică-te!
Ezra.
Ezra, te rog.
Pleacă!
Tu întoarce-te cu fața la perete.
Întoarce-te cu fața la perete, animalule.
Târfă! Târfă nenorocită!
Cum îndrăznești să te însoțești cu un animal?
Ne-ai distrus!
Ai încurcat-o.
Toate astea,
toată agoniseala ta îți va fi luată.
Ești mort, puckule.
Ești ca și mort.
- Imogen, ce faci? - Agreus, trebuie să plecăm.
- Trebuie să plecăm acum. - Nu, e casa mea.
Știu, dar poliția nu va gândi la fel.
Vor intra și vor vedea un puck aplecat deasupra unui om rănit.
- Te rog. - Ai înnebunit?
Unde te vei duce?
Nu, Imogen, nu poți pleca. Imogen!
Deschide ușa!
Oriunde v-ați duce, am să vă găsesc! Am să vă găsesc!
Ceva nu e în regulă.
Cu siguranță n-ar fi uitat, nu-i așa?
Moira!
- E moartă. - Cine?
- Haruspexul. - Fleury, cine?
Haruspexul?
Fleury, ai zis cumva Haruspexul? Ce vrei să spui?
Faceți loc!
A fost darkasherul?
De ce ea?
Știa ceva.
Sau a văzut ceva.
Totuși, nu i-a luat ficatul.
Inspectore,
te-am așteptat.
Presa a prins de veste. Au început cu întrebările.
Altceva?
Țineai asta în mână când ai fost atacat.
Mulțumesc.
A ajuns cumva magistratul poliției?
- E încă pe drum. - La naiba.
Grăbește-l.
M-ai chemat?
Da.
Dragul meu, te pot ajuta cu ceva?
- Urăsc să te văd așa. - Nu.
Puțină apă.
Voiam doar să-ți spun că...
am vorbit cu Jonah mai devreme.
Și cum a fost?
Fără să vrea, m-a ajutat să descifrez o enigmă
care mă tot apăsa de o vreme.
Ce fel de enigmă?
Mai e în viață?
Sunt...
suspendată în crepuscul,
între zi și noapte,
între suflare...
și liniște,
cu urzeala și bătătura creației desfășurate înaintea mea.
Văd totul atât de clar acum!
Fiecare fir.
Fiecare întretăiere.
Dacă
draga mea soție
a avut dintotdeauna un motiv intim
de îndoială că băiatul ei e fiul meu?
Delirezi.
Dar fiul meu era cel destinat să fie măreț,
iar eu altul nu am avut.
Până când, prin căi doar de ea știute,
- ... a descoperit un secret. - Trimit după doctor.
Un secret pe care nici eu nu-l știam.
Undeva în lume, era...
un alt fiu.
Cine a făcut asta?
Ar fi trebuit să-mi dau seama.
A fost sub ochii mei în tot acest timp.
Interesul ei pentru munca mea.
Dar avea o problemă.
Nu avea de unde ști că viitorul menit copilului ei,
viitor pe care ea a pariat totul,
aparține, de fapt, altuia.
Dar măcar știa că nu putea aparține unui mort.
Mereu a fost un copil curios.
Prea curios.
Cine? Cine a fost?
Soția cancelarului.
Unde e el?
L-am întâlnit, Piety.
Unde?
N-o să facă mare scofală.
Nu aici.
Este o corcitură.
- Nu e o amenințare pentru noi. - Unde e?
Jonah este alesul. El e fiul meu.
Viitorul ce ți-a fost promis îi aparține lui, doar lui.
Nu-mi pot asuma acest risc.
- Spune-mi unde e. - Piety, Piety.
Nimeni nu trebuie să afle toate astea,
dar trebuie să se termine.
Nu, spune-mi.
Pentru Dumnezeu, Piety!
E doar o scamatorie.
Dă oricărui Pix 50 de stiveri,
și-ți spune orice dorești să auzi!
- Spune-mi. - Nu e real.
- Trebuie să-mi spui. - Nu e real.
N-a fost niciodată, Piety! Nu e real!
Spune-mi.
Spune-mi!
Îmi vei spune, într-un fel sau altul.
O simt, chiar și acum.
Furia ei e copleșitoare.
O face rezistentă, o face...
puternică.
Misiunea ei sumbră nu s-a încheiat.
Nu încă.
A mai fost vărsat sânge.
Sângele tatălui tău.
Secretele lui sunt știute acum de ea.
Așa tată, așa fiu.
Îți cunoaște... slăbiciunea.
O fată.
O Pixă.
Cea pe care o iubești...
e în mare pericol.
„Vignette Stonemoss.”
Ai prieteni sus-puși, nu?
Au trimis până și o trăsură să te ia.
Ea-i aparține acum.
Timpul se scurge. Du-te.
Du-te. Du-te.
Cum vei intra în Balefire?
La fel cum iese chestia aia.
Bine, am să o găsesc.
Ne vedem curând.
Ceva de luat în seamă.
Lady Piety a fost ultima care l-a văzut în viață.
- Unde e? - N-a mai văzut-o nimeni.
Găsiți-o.
Dle magistrat, doar nu credeți că a fost implicată?
El era în viață cât ea a fost în cameră. Acum, el e mort, iar ea a dispărut.
Categoric, agresorul puck a avut complici...
Găsiți-o!
Da, dle cancelar.
Cancelar.
E adevărat.
Până la următoarele alegeri, tu ești cancelarul interimar.
Nu sunt o persoană violentă.
Nu vreau să fac asta.
Dar o voi face, dacă mă vei forța.
Ce anume nu vrei să faci?
Spune-mi doar unde e prietenul tău,
și nu va trebui să afli niciodată.
Tu ești.
- Tu ai creat darkasherul. - Taci!
Eu sunt cea care pune întrebările. Unde e el?
Ce vrei de la el?
La naiba! N-auzi ce-ți spun?
Înțelegi care e miza?
Ai idee ce am făcut eu?
Nu știu unde e.
Mi-ai spune dacă ai ști?
Nu.
Nici nu credeam.
Ți-am dat toate șansele să te salvezi.
Ar fi trebuit să-mi spui.
Cred că avem noroc.
Vine după tine.
Bine.
Ar fi trebuit să-mi dau seama că vei veni după ea.
Ce i-ai făcut?
E bine.
Ea nu contează.
Niciunul dintre ei n-a contat.
Doar tu contezi.
Mereu ai contat doar tu.
Ironic e că n-aș fi aflat niciodată despre existența ta,
fără scrisoarea de șantaj a mamei tale.
Scrisoare de șantaj?
Ce nu face o mamă!
Nu-mi pot asuma niciun risc. Nu după câte am sacrificat.
Am ajuns prea departe ca să mai dau înapoi.
A sosit momentul să terminăm.
S-a terminat.
Nici vorbă.
ACID SULFURIC
N-a fost singur. Mai sunt și alții.
Puck ne vor da nume. E doar o chestiune de timp.
Vreau să fie implementate măsuri de siguranță azi. Ați înțeles?
Și acum, dacă asta a fost tot,
trebuie să-mi pregătesc discursul pentru parlament.
Aici sunteți, dle Millworthy.
M-ați chemat, domnule?
Într-adevăr.
Sincerele mele condoleanțe.
Ce experiență îngrozitoare!
A fost găsită mama dumneavoastră?
Nu.
Nu, e tot dispărută.
Dar am găsit asta printre lucrurile ei.
Ce este?
O fae a fost găsită moartă pe Row săptămâna trecută.
O cântăreață destul de celebră pe vremea ei.
Aisling.
Da. Înțeleg că ați frecventat aceleași cercuri.
A fost cu mult timp în urmă.
Dar o știai.
Mă scuzați, dle, dar de ce m-ați chemat, dacă pot întreba?
Citește.
Cu voce tare, te rog.
„Dragă Lady Piety, îmi cer scuze că vă implic în această poveste tristă,
„dar veți înțelege imediat de ce una ca mine n-ar putea avea încredere
„că soțul dvs. va face ce trebuie.
„Adevărul e că am avut o viață grea de când nu l-am mai văzut.
„Dar, apropiindu-se alegerile,
„sunt sigură că ziarele vor plăti bani buni
„pentru povestea corciturii...
„Povestea fiului corcit
„pe care l-am avut cu cancelarul.”
Domnule, cred...
Se pare că această scrisoare a fost scrisă de prietena ta fae.
Ce părere ai?
Nu.
Nu e stilul ei.
- Ești sigur? - Da.
A fost prietena mea dragă.
Nu e vocea ei, nu e stilul ei.
Sunt sigur că Aisling n-ar fi scris niciodată o astfel de scrisoare.
Mi-era teamă că vei spune asta.
Am decis că nu mai am nevoie de un profesor de arte și literatură.
Înțeleg, domnule.
Dar am nevoie de un om onest.
Domnule?
Consilier special al cancelarului.
Mulțumesc.
Ai o influență stabilizatoare, dle Millworthy.
Voi avea nevoie de ea...
în zilele grele ce urmează.
Scuze, care zile grele?
Se pare că asasinul puck face parte dintr-o organizație radicală mai mare.
Poftim? Ce vreți să ziceți?
Ce înseamnă asta pentru oraș și pentru Row?
Și pentru toți fae-ii nevinovați?
Înseamnă că lucrurile se vor înrăutăți înainte să fie bine.
- Unde te duci? - În Port Hoy.
Apoi, spre New Freehold. Undeva unde un cuplu ca noi nu va mira pe nimeni.
Vă doresc noroc.
Nu ești supărată pe mine, nu?
De ce-aș fi supărată pe tine?
Nu știu.
Uite ce, Vini,
înainte de toate, sunt prietena ta.
Prietena ta pentru totdeauna. Vreau doar să fii fericită.
E tot ce vreau.
Așa că, du-te. Fii fericită.
Și tu.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Dispari. Du-te.
Vino-ncoace, nenorocitule.
Astea-s ordinele. Înapoi în Row cu tine.
Circulați. Mulțumesc.
Scuze.
Mulțumesc.
Nu ai voie aici. Trebuie să te întorci în Row.
Înapoi în Row? De ce?
Nu înțelegi, vrem doar să plecăm.
Niciun critch nu intră sau iese din oraș până la noi ordine.
De ce? Ce se întâmplă?
Cancelarul a fost asasinat de niște fanatici puck.
Toți critch trebuie izolați în Row.
Fără nicio excepție.
Suntem chemați
înapoi în port, domnule.
Toate corăbiile trebuie să se întoarcă.
Ignoră-i.
Să ne urmărească, de vor.
Ce itinerar doriți să stabilim?
Căpitanul vrea să știe unde să ne ducă.
Într-un loc nou.
Undeva departe.
Surprinde-ne.
Doamnă, domnule.
„Sunt sigură că ziarele vor plăti bani buni
„ca să audă povestea fiului corcit pe care l-am avut cu cancelarul.”
Îți vin bine culorile astea.
Repeți discursul?
Sincer, mă gândeam la oferta ta.
O căsătorie?
Căsătorie? Faci să sune atât de meschin și banal!
- La ce te gândești? - O dinastie.
Tu la ce te gândeai?
Mă gândeam că seamănă izbitor cu scrisoarea de șantaj
trimisă mamei mele.
Ești isteț.
E adevărat.
Ești responsabilă pentru tot.
Recunosc că nu mă așteptam să pui totul cap la cap atât de repede.
Totuși, e incitant de știut că încă mai pot fi surprinsă.
Cum de-ai știut?
Secretul era bine îngropat.
Nimic nu e prea bine îngropat pentru cei care caută.
Tata adunase informații compromițătoare despre cancelar.
A descoperit zvonurile.
Devastatoare, dacă erau adevărate.
Dar a refuzat să se folosească de ele,
în afară de insinuările ocazionale din parlament.
Probabil din cauza sentimentelor ce le mai avea pentru mama ta.
Eu, bineînțeles, nu am avut astfel de rețineri.
N-ai avut rețineri? Tata e mort din cauza acestei scrisori.
Și, totuși, nu văd lacrimi în ochii tăi. De ce oare?
Spune-mi, ai plâns măcar puțin?
Te-aș putea pune în lanțuri.
Ai putea, dar n-o vei face.
Dă-mi un motiv solid.
Ești pe cale să intri acolo
și să anunți că cel mai puternic oraș din lume are un nou conducător
datorită acelei scrisori.
Nu e interesant cum pana unei fete poate schimba
cursul istoriei?
De ce ai făcut-o?
Deoarece haosul creează oportunități.
Pentru ce?
Pentru noi.
Vă așteaptă, domnule.
Ești cancelar.
Adevăratul joc acum începe.
E timpul să decizi.
Vom fi prieteni...
sau vom fi dușmani?
Doamnelor și domnilor parlamentari,
liderul opoziției și cancelarul.
Prieteni,
vin în fața voastră în aceste momente grele cu un mesaj urgent.
Suntem un oraș asediat
de amenințări pe care tata nici nu și le putea închipui,
amenințări din exterior
și din interior.
Ne aflăm în pragul unui mare și secret război.
Nu e un război pe care să ni-l fi dorit.
Dar, pentru Dumnezeu, e un război pe care-l vom câștiga.
Chiar acum, se iau măsuri pentru a proteja cetățenii acestui măreț oraș.
ORICINE ZBOARĂ VA FI ÎMPUȘCAT PE LOC
ORDINUL CANCELARULUI
Vom învinge.
Ne vom pregăti împotriva celor care complotează să ne distrugă.
Ne vom uita în ochii lor fără să clipim.
Nu vom face compromisuri.
Nu vom negocia.
Haideți, mișcați-vă.
Cred că ați făcut o greșeală, m-am născut aici.
Fără excepții. Haide.
Mișcați-vă.
Îi vom vâna...
până la capătul lumii.
Nu știm ce ne rezervă viitorul.
Dar știm asta.
Politica meschină a divizat această cameră prea multă vreme.
Divizați, suntem vulnerabili.
Nu ne permitem să fim vulnerabili.
Nu astăzi.
Astăzi avem un inamic comun.
Și trebuie să fim uniți dacă vrem să învingem.
Vă întreb acum,
onorat lider al opoziției,
veți fi alături de mine?
Voi fi.
Cu toții vom fi.
Dă-o dracu', am plecat.
Fleury.
Vignette!
Treci înăuntru, drăguță.
Tu ești în regulă, amice. Numai critch-i. Mergi mai departe.
Philo!
Philo, te implor, nu agita spiritele.
Voi găsi o cale de scăpare.
- O zburătoare! - Dă-mi drumul!
Doamne, nu!
Voi găsi o cale.
Ți-am zis, amice, doar critch-i. Pleacă!
Sunt critch.
Mulțumesc, dle cancelar.
E începutul unei noi ere.
Schimbarea va cuprinde orașul.
Împreună, am stabilit niște limite
și nu mai putem da înapoi niciodată.
Redactor Robert Ciubotaru