Ditt sanna syfte kallar, men du tvekar.
-Varför? -För att jag är svag.
-Varför är du svag? -För att jag är oren.
-Hur renar du dig själv? -Genom bön.
Knäböj.
Be att ditt hjärta renas från allt tvivel,
ditt sinne förstår ditt uppdrag.
Historien avgörs av sådan ögonblick.
Helga mig i ditt heliga namn.
Rena mig i din heliga eld.
Styrk mig i din heliga pust.
Bra.
Klä av honom.
Hjälp! Hjälp mig!
Fort!
Herregud.
Vad i helvete?
Hon bara tjatade om killen som blev bortförd igår kväll.
Och vad gjorde du? Hjälpte till att knyta snaran?
Jag trodde inte att hon skulle göra nåt sånt!
Jaså?
-Reg, det här är ett jävla problem. -Ja, sir.
På dem!
-Ta henne! -Släpp mig!
Philo!
Philo är död, din idiot.
Vad väntar du på?
Jag vill se dig i ögonen.
Vad tror du att du får se?
Ett mörker.
En tomhet.
Ett tecken på din sanna natur.
Min sanna natur.
Jag har blivit bra på att dölja min sanna natur tack vare dig, din jävel.
Inga tecken på ånger.
Ånger?
För vad?
Våga inte neka.
Du slet henne i stycken.
Sprättade upp henne som en fisk! Din egen mor!
Tror du att jag dödade Aisling Querelle?
Säg hennes namn igen.
Gör det.
Säg det om du vågar.
Hon förtjänade inte att dö
på ett sånt hemskt sätt.
Nej,
det gjorde hon inte.
Sänk pistolen.
Tala.
Be mig att skona dig.
Gör det.
Som hon bad dig att skona henne.
-Be! -Det var inte mig hon bad.
Sänk pistolen.
Nu jävlar.
Jag avråder från det där.
Jag dödade inte min mor.
Jag visste inte ens vem hon var.
Första gången jag såg henne
låg hon mördad i sitt eget blod.
Av dig,
trodde jag.
Till nu.
Hon lämnade mig vid ett barnhem.
Jag växte upp med massor av frågor.
Och nu lär jag aldrig få chansen att ställa dem till henne.
Men jag kan fråga dig.
Mig?
Dig, far.
Jag läste på universitet när jag först såg henne
i en nattöppen klubb på The Row.
Hennes föreställning imponerade på mig, och...
...jag var berusad nog att säga det.
Till stor förnöjelse för några höjdare som hade flörtat med henne.
Här var en pojke från bondvischan
som svansade för The Rows drottning.
Men hon lät mig inte bli förödmjukad.
Hon skickade iväg dem.
Hon var själv från landet.
Hon längtade hem till Anouns berg.
När vintern kom
tog jag henne hit,
till familjens sommarhus.
Det var mitt livs märkligaste och mest okomplicerade dagar.
Jag trodde aldrig att de skulle ta slut.
Men min far upptäckte vår hemlighet.
Så det var inte dig
hon var rädd för...
...utan honom.
Min far var inte en mäktig man,
men han var brutal,
och han hade brutala vänner.
Han hotade döda henne om jag inte bröt med henne.
När var sista gången du såg henne?
Hon bad att få träffa mig en sista gång.
Jag dök aldrig upp.
Jag lämnade henne på klubben där vi först träffades.
Jag har aldrig vetat vad det var hon ville säga mig...
...förrän nu.
Jag förstår nu att det gällde dig.
Jag var en fegis.
Min far hade rätt.
Jag hade aldrig fått den här positionen om jag stannat hos henne, men...
...nåt inom mig dog den dagen.
Jag blir inte förvånad om du föraktar mig.
Jag vill hata dig,
men det är en bekant historia.
Kanske för bekant.
Min börjar i Tirnanoc.
Jag hoppas att er gäst tog sig hem i god ordning i morse, sir.
Det gjorde hon.
Tror ni att ni kommer att träffa henne igen?
Vad har det med dig att göra?
Ni har rätt, sir.
Nej, säg det, Fergus.
Ursäkta, sir?
Ogillar du mitt uppförande?
Är tanken frånstötande?
Svara mig, Fergus!
Vad har du med saken att göra?
Sir,
ni förstår säkert att om nån får reda på...
Och exakt hur skulle de få reda på det?
Menar du att jag inte längre kan lita på din diskretion?
Jag säger bara att affären inte är så hemlig som ni tror.
-Folk pratar redan. -Pratar.
-Vad kan de mer göra? -De kan göra mycket mer, sir.
Det ni gör är farligt.
Jag är van vid fara, Fergus.
Är hon det?
-God morgon, kära du. -God morgon.
Ska du nånstans?
Det har hänt en sak.
Jag försökte berätta det igår kväll. Jag knackade på din dörr kl. 19.30.
Jag måste ha somnat.
Håller du på att bli sjuk?
Det är säkert boken jag läser.
-Vart ska du? -Swan är färdig.
Swan?
Var är min tobak?
Ditt nya fartyg?
Det ska göra sin jungfruresa idag.
Vi seglar uppför kusten till Port Hoy och raka vägen tillbaka.
Kommer mr Agreus att göra dig sällskap?
Det vore allt nåt, va?
Vi borde bjuda honom på middag när du kommer tillbaka.
Ännu en plan?
Nej, för att fira som vänner.
-Vänner? -Nåja,
åtminstone som affärspartners.
Snälla Imogen.
Vad är det?
Bjudningar?
Middagar på tu man hand? Auktioner?
Jag vet verkligen inte vad du insinuerar.
Bara att folk skulle börja dra föga smickrande slutsatser
om du fortsätter så här.
Vem bryr sig om vad folk tänker?
Imogen!
Det är bara så tröttande
att ständigt behöva oroa sig för vad folk tänker.
Så kan man inte leva, Ezra.
Du talar som om den här...
...varelsen...
...har blivit din nära vän.
Nej, självklart inte.
Nå?
Vad är han då?
En granne.
-Ja? -En bekant.
En Puck.
Jag ska se till att hon blir frigiven,
men du kan inte återvända till staden, det förstår du väl?
Mördaren är fortfarande lös.
Och du kan inte söka efter honom.
Efter vad du berättar, är du hans nästa måltavla.
Jag kan inte bara se på.
Alla tror att du har blivit avrättad.
Förbli död, så lever du längre.
Jag ska få ordning på den här hemska situationen.
Försök istället få ett liv med den där flickan.
Innan det är för sent.
Lita på mig.
-Vignette... -Stonemoss.
Vignette Stonemoss. Jag tar hand om det.
Jag önskar att jag kände dig bättre.
Lycka till, min pojke.
Var det flickan Longerbane?
Trodde du verkligen att kusken skulle hålla tyst?
Nåväl.
Ja, jag var med Sophie.
Sophie Longerbane.
Jag råder dig att hålla dig borta från henne.
Du borde vara lättad över att jag inte var på The Row.
Den flickan är dubbelt så farlig som nånting som finns där.
Du känner inte den familjen som jag gör.
Jag kände hennes far innan du ens var född.
Och han var en orm.
Mig har han aldrig gjort nåt ont.
Hur kan du säga så, när han kidnappade dig?
Tror du att jag är en jävla idiot?
Förlåt mig!
Det var för ditt eget bästa.
Allt jag har gjort har varit för ditt eget bästa.
Som om du hade en aning om vad mitt bästa är.
Du ser inte hela bilden.
-Visa mig den då! -Jonah, du måste lita på mig.
Nej, om du vill att jag ska tänka om,
får du förklara det för mig som en vuxen.
Hon är ledare för oppositionen!
-Jag träffar vem jag vill. -Nej, inte henne!
Varför i helvete inte?
-För att... -För att vad?
-För att hon är smartare än du? -Nej, inte henne.
-För att hon är vackrare? -Inte henne.
För att hon är yngre än du?
För att hon är din syster!
Få tyst på den jävla hunden!
Jag vet vem du är.
Stoppa det orättvisa fängslandet av älvfolk. Tack. Hjälp Vignette.
Såja, damerna!
Moira.
Tack.
Jag ska betala tillbaka.
Behövs inte. Vi ska väl hjälpa våra egna?
Jag gillar henne.
Tack, du är en gentleman.
Vad vill du, Philo?
Jag är här för Vignettes skull.
Såvitt jag vet
är hennes nuvarande adress rannsakningshäktet hos polisen.
Åtminstone tills de jävla mutorna är betalda.
Oroa dig inte för det.
Hon ska friges.
Vad menar du, hon ska friges?
Jag vill träffa polismästaren genast.
I vilket ärende, om jag får fråga?
Säg bara att det är brådskande.
Häll upp en kopp te, tack.
Krik.
En ny tid randas, Krik.
Staden ska få uppleva förändringar.
FRIGIVNINGSORDER
Och de börjar nu,
med det enda min far inte kunde ge mig.
Frihet.
Vignette Stonemoss.
Ert te.
Du är inte Krik.
Död åt tyrannen!
Den Fördolde har uppenbarat sig!
Död åt tyrannen!
Han har uppenbarat sig!
Död åt tyrannen!
Han har uppenbarat sig!
Han andas än! Han lever!
Djärvt av dig
att komma hem till mig så här.
Mitt på ljusa dagen.
Jag ska inte stanna länge.
Såja, var inte så pessimistisk.
Vi kan inte, Sophie.
Kan inte vad?
Fortsätta med det här.
Nu förstår jag.
Din mor har berättat, eller hur?
Berättat vad?
Om sin affär med min far.
-Visste du? -Lugna ner dig, Jonah.
Du visste att vi är...
Jag visste att möjligheten fanns.
Va? Och den möjligheten fick dig inte att...
Fick mig att vad?
Jag vet inte, fick dig att tveka?
Varför då?
Jag växte upp ensam,
instängd i det här huset.
Inga vänner, inga syskon,
ingen familj,
frånsett en reserverad, bitter far.
Och så kommer en främling in i mitt liv,
som jag känner en smula anknytning till.
Varför skulle det få mig att tveka?
För att världen utanför har satt upp gränser.
Sen när har du brytt dig om den världens gränser?
Vi tillhör inte den världen.
Den tillhör oss.
Vi härstammar från kejsare och faraoner.
Tror du verkligen att det är första gången sånt har hänt i vårt familjeträd?
Det är så de mäktiga gör.
Du kan bli en maktfaktor.
Vad är det där?
Ett erbjudande.
Nåt att överväga.
Kom in.
-Vad är det, Jenila? -En budbärare från Balefire.
Unge herr Jonah ska genast återvända hem.
Var är den där vitterförrädaren?
Han förhörs i borgen.
Vi förhör alla vittertjänare, och givetvis kommer de att bytas ut.
Hur mår han?
-Tillståndet är stabilt. -Jag måste träffa honom.
Nej. Han är svag.
Han behöver vila.
Jonah, undvik...
Undvik att göra honom upprörd.
Jonah...
Jag överlever troligen, säger de.
Det var nära ögat.
Verkligen.
Säg mig,
har du tänkt på hur illa förberedd jag var
att axla ditt ansvar om du inte hade det?
Hade vad?
Överlevt.
Men de säger ju att jag troligen kommer att...
Det är märkligt att du aldrig gjorde nåt åt saken,
när så mycket står på spel.
Att du jämt lät mig komma undan med allting.
Om jag var för mild, var det för att jag hyser så stor kärlek till dig.
Men inga ambitioner.
Inga planer.
Som om du aldrig såg mig som din sanna efterträdare.
Så befängt.
Du har ju mitt namn.
Ditt namn, men inte mycket mer.
Vadan detta?
Mor berättade sanningen.
Jonah...
Jag vet inte vad du pratar om.
Väntar du dig att jag ska tro det?
Fast du...
...hatade Ritter Longerbane, visste du nåt.
Eller misstänkte åtminstone.
Misstänkte?
Inte?
Under tysta stunder,
mitt i natten,
betraktade du aldrig mitt sovande ansikte och undrade?
Undrade om du verkligen var min son?
Just det.
Alldeles i början
var Longerbane faktiskt min rival om hennes hjärta.
Men, Jonah,
du är min pojke.
Min pojke.
Och jag är stolt över att du bär mitt namn.
Jag skiter fullständigt i ditt namn.
Och i hennes löjliga profetia.
Jonah? Vart ska du gå?
Jonah, kom tillbaka.
-Jonah! -Adjö, kanslern.
Jonah!
Varför?
Så...
...du är Breakspears oäkta son?
Det verkar så.
Och Vini visste om din hemlighet
hela tiden, att du var ett halvblod?
Sen Tirnanoc.
Det förklarar mycket.
Du...
Ta väl hand om henne.
Snälla du.
Jag lovar.
Även om hon inte behöver mig som jag behöver henne.
Det gör hon.
Dra ut skrivbordslådan där.
Gör det.
MÅNENS KUNGADÖMEN
Hon tog med den ända från Anoun.
Det var allt hon tog med sig.
Jag sa åt henne att elda upp den och glömma dig, men hon vägrade.
Då borde jag ha förstått.
Förstått vad?
Att hon fortfarande älskade dig, din idiot.
Men hej.
Det här är tjänstefolkets ingång.
Jag är medveten om det ironiska. Mycket lustigt.
Tänker du inte bjuda in mig?
Vad gör du här?
Jag tänkte att vi kunde...
Att vi kunde vad?
Tja...
Du vet.
Verkligen inte.
Vad du är besvärlig.
Du kommer hem till mig. Jag bara undrar varför.
Tycker du inte...
...att vi har saker att diskutera?
Det är tidigt.
Undrar inte din bror var du är?
Han har lämnat staden för kvällen.
Vad är det?
Du borde inte vara här.
Vänta dig inte att jag ska låtsas som om det aldrig hände.
Det är precis vad jag väntar mig.
Och du? Kan du glömma så lätt?
Inbilla dig inget.
Ursäkta?
Det vore ofint av mig att säga mer.
Håll inte igen för min skull.
-Vi är båda vuxna. -Nåväl.
Vill du ha sanningen?
Jag anser mig förtjäna det.
Sanningen,
miss Imogen,
är att du är en tafatt och charmlös älskarinna,
och det som hände igår är lätt glömt.
Du ljuger.
Vad vet du?
Jag vet tillräckligt.
Jag vet att det finns saker som en man inte kan låtsas.
Vad vill du att jag ska säga?
Att jag är besatt av det?
Doften av ditt hår. Att känna din hud mot min.
Att jag har tänkt på det hela dagen?
Men du vill.
Är det så?
Det finns saker som inte ens jag har råd med.
Så varför göra sig besvär med den här löjliga charaden?
Charad?
Huset. Kläderna. Konsten.
Varför låtsas vara en av oss,
om det finns en del av det här livet som du inte kan få?
Ja, så är det, eller hur?
Det är så såna som du går igenom livet.
Bortskämda till tusen.
Tror att alla vill vara som ni, och att hela världen tillhör er.
Om du menar att vi inte ber om ursäkt för våra ambitioner, så har du rätt.
När vi vill ha nåt, så tar vi det.
Och vad är det du vill ha?
Det vet du mycket väl.
Klä på dig.
-Ezra... -Gå hem och vänta på mig.
Det här är mellan mig och mr Agreus.
Kliv ur sängen.
Gör det.
Ezra.
Snälla Ezra.
Gå hem!
Du, vänd dig om och ställ dig mot väggen.
Vänd dig mot väggen, ditt djur.
Hora!
Hur vågar du inlåta dig med ett djävla djur?
Du krossar oss!
Vad...
Nu har du ställt till det.
Allt det här,
allt du har ska du mista.
Du är död, Puck.
Du är så gott som död.
-Imogen, vad gör du? -Agreus, vi måste gå.
-Vi måste ge oss av genast. -Nej, det här är mitt hus.
Jag vet, men polisen lär inte se det så.
De kommer in och ser en Puck stå över en blödande man.
-Snälla. -Är du galen?
Vart skulle du ta vägen?
Nej, Imogen, du får inte gå. Imogen!
Öppna dörren!
Vart ni än tar vägen ska jag finna er!
Det är nåt som inte stämmer.
Han kan väl inte ha glömt?
Moira!
-Hon är död! -Vem?
Haruspexen.
Haruspexen?
Fluery, sa du haruspexen? Vad menar du?
Ur vägen!
Var det Darkashern?
Varför hon?
Hon visste nåt.
Eller såg nåt.
Men den tog inte hennes lever.
Kommissarien...
...jag har väntat på er.
Pressen har snappat upp nyheten. De börjar ställa frågor.
Nåt annat?
Ni höll i den här när ni blev attackerad.
Tack.
Har polismästaren kommit än?
-Han är på väg. -Fasen också.
Skynda på honom.
Kallade du på mig?
Ja.
Älskling. Kan jag hämta nåt åt dig?
-Jag avskyr att se dig så här. -Nej.
Lite vatten.
Jag ville bara berätta att...
...jag pratade med Jonah.
Hur gick det?
Kanske har han omedvetet hjälpt mig att lösa en liten gåta
som jag har grunnat över på sista tiden.
Vad för gåta?
Lever hon än?
Jag sitter fast...
...i skymningen
mellan dag och natt,
mellan andning...
...och tystnad,
med skapelsens hela väv utbredd framför mig.
Jag ser allt så klart nu.
Varje tråd.
Varje skärningspunkt.
Tänk om...
...min kära fru...
...alltid har haft nåt privat skäl till
att betvivla att hennes pojke är min son?
Du yrar.
Men det var min son som förutspåtts att bli en stor man,
och jag hade ingen annan.
Såvida inte, genom nåt sätt som bara hon kände till,
hon upptäckte en hemlighet.
En hemlighet inte ens jag kände till.
Att det nånstans i världen finns...
...ännu en son.
Vem gjorde det här?
Jag borde ha insett det tidigare.
Svaret fanns framför mig hela tiden.
Hon var så intresserad av mitt verk.
Nu hade hon ett problem.
Hon kunde inte veta om den framtid som utlovats åt hennes barn,
den framtid hon satsat allt på,
i själva verket tillhörde en annan.
Men hon visste att den inte kunde tillhöra en död man.
Hon var jämt en sån nyfiken flicka.
För nyfiken.
Vem pratar du om?
Kanslerns fru.
Var finns han?
Jag har träffat honom, Piety.
Var?
Han kan aldrig bli nåt stort.
Inte här.
Han är ett halvblod.
-Han är inget hot mot oss. -Var finns han?
Jonah är den utvalde. Han är min son.
Den framtid du har blivit lovad tillhör honom och ingen annan.
Jag kan inte ta den risken.
-Berätta var han finns. -Piety.
Ingen behöver få veta om det här,
men det måste sluta nu.
Nej, berätta.
Vid alla gudar, Piety!
Det är bara ett tivolitrick.
Betala en charlatan till älva 50 styver,
så säger hon precis vad man vill höra!
-Berätta. -Det är inte verkligt.
-Du måste berätta. -Det är inte verkligt.
Det har aldrig varit det, Piety!
Berätta.
På ett eller annat sätt ska du berätta.
Jag förnimmer henne fortfarande.
Hennes raseri skär igenom själva tiden.
Det gör henne stark, det gör henne...
...mäktig.
Hennes mörka gärningar är ännu inte fullbordade.
Inte än.
Mer blod har spillts.
Din fars blod.
Hans hemligheter är hennes nu.
Sådan fader, sådan son.
Hon känner till din...svaghet.
En flicka.
En älva.
Den du älskar...
...svävar i stor fara.
"Vignette Stonemoss."
Du har visst högt uppsatta vänner.
De skickade en droska för att hämta dig.
Hon är i hennes våld nu.
Tiden rinner ut. Gå.
Gå.
Hur tar vi oss in i Balefire?
På samma sätt som den där tingesten tar sig ut.
Jag ska hitta henne.
Vi ses snart.
Lady Piety var den sista som såg honom i livet.
-Var är hon? -Ingen har sett henne sen dess.
Hitta henne.
Polismästare, ni tror väl inte att hon har nåt med det här att göra?
Han var vid liv när hon kom in. Nu är han död och hon är borta.
Puckförövaren hade tydligen medsammansvurna...
Hitta henne!
Ja, kansler.
Kansler...
Det är sant.
Till nästa val fungerar ni som tillförordnad kansler.
Jag är ingen våldsam person.
Jag vill inte göra det här.
Men jag gör det om du tvingar mig.
Vad är det du inte vill göra?
Berätta var din vän är,
så slipper du känna på det.
Det är du.
-Du skapade Darkashern. -Tyst.
Det är jag som ställer frågorna. Var är han?
Vad vill du honom?
Helvete! Hör du inte vad jag säger?
Förstår du vad som står på spel här?
Förstår du vad jag har gjort?
Jag vet inte var han är.
Skulle du säga det om du visste?
Nej.
Jag trodde inte det heller.
Jag gav dig alla chanser att rädda dig själv.
Du skulle ha berättat.
Vi har visst tur.
Han kommer för att rädda dig.
Just det.
Jag borde ha vetat att du skulle försöka rädda henne.
Vad har du gjort med henne?
Hon mår bra.
Det handlar inte om henne.
Det handlade inte om nån av dem.
Det handlade bara om dig.
Det har alltid handlat om dig.
Det ironiska är att jag aldrig ens hade vetat om din existens,
om inte för din mors utpressningsbrev.
Utpressningsbrev?
Vad gör inte en mor?
Jag kan inte ta några risker. Inte efter allt jag har offrat.
Jag har gått för långt för att vända om nu.
Det är dags att avsluta det här.
Det är slut.
Nej, det är det inte.
SVAVELSYRA
Han var inte ensam. Det finns fler.
Pucken kommer att ge oss namn. Det är bara en tidsfråga.
Nödåtgärder måste implementeras idag. Är det förstått?
Om det inte var nåt mer,
har jag ett tal i parlamentet att förbereda.
Mr Millworthy, där är ni.
Ni kallade på mig, sir.
Visst gjorde jag det.
Jag beklagar verkligen sorgen.
Det är en hemsk prövning.
Har er mor hittats än?
Nej.
Hon är fortfarande försvunnen.
Men det här hittades bland hennes tillhörigheter.
Vad är det?
En älva hittades död på The Row förra veckan.
Hon hade varit en berömd sångerska på sin tid.
Aisling.
Ja, jag förstår att ni rörde er i samma kretsar.
Det var länge sen.
Men ni kände henne.
Ursäkta, sir, men varför kallade ni mig hit, om jag får fråga?
Läs det.
Läs högt, tack.
"Käraste lady Piety, ursäkta att jag drar in er i den här trista angelägenheten,
"men ni förstår strax varför en sån som jag inte litar på
"att er man ska göra rätt för sig.
"Faktum är att jag har kommit på obestånd sen jag sist såg honom.
"Men nu när valet närmar sig,
"skulle tidningarna säkert betala bra
"för historien om halvblods..."
"Historien om halvblodssonen
"jag födde, avlad av kanslern."
Sir, jag tror...
Polismästare Hood tror att brevet skrevs av er älvvän.
Vad tror ni om det?
Nej.
Det var inte hennes stil.
-Är ni säker? -Ja.
Hon var en kär vän.
Det är inte hennes röst, inte hennes sätt.
Nej, jag är säker på att Aisling aldrig skulle skriva ett sånt brev.
Jag var rädd för att ni skulle säga det.
Jag har beslutat att jag inte längre behöver en informator i humaniora.
Jag förstår, sir.
Däremot behöver jag en ärlig man.
Sir?
Särskild rådgivare till kanslern.
Tack.
Ni har ett stadgande inflytande, mr Millworthy.
Det kommer jag att behöva...
...under de svåra dagar som väntar.
Ursäkta, vilka svåra dagar?
Det visar sig att Puckmördaren var medlem i en större, radikal organisation.
Vad? Vad menar ni?
Vad betyder det för staden och för The Row?
Och för allt oskyldigt älvfolk?
Det betyder att det blir värre innan det blir bättre.
-Vart tänker ni ta vägen? -Port Hoy.
Sen till New Freehold. Nånstans där två som vi inte väcker uppmärksamhet.
Jaha, lycka till då.
Är du arg på mig?
Varför skulle jag vara det?
Jag vet inte.
Hör på, Vini,
jag är din vän framför allt.
Alltid din vän. Och jag vill bara att du är lycklig.
Det är det enda jag vill.
Så åk. Var lycklig.
Du också.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Stick nu.
Inkommande.
Såja. Tillbaka till The Row med er.
Tack.
Ursäkta.
Tack.
Ni får inte vara här. Ni måste tillbaka till The Row.
The Row? Varför?
Ni förstår inte. Vi försöker bara komma härifrån.
Ingen vittra kommer in i eller ut ur staden tills vidare.
Varför? Vad pågår?
Kanslern har lönnmördats av Pucker tillhörande en sekt.
Allt vitterfolk ska hålla sig på The Row.
Inga undantag.
De signalerar att vi
ska återvända till hamnen, sir.
Alla skepp ska återvända.
Ignorera dem.
Låt dem jaga oss om de vill.
Vilken kurs ska vi ta ut?
Kaptenen vill veta vart de ska ta oss.
En ny plats.
Långt borta.
Överraska oss.
Ma'am. Sir.
"Höra historien om halvblodssonen jag födde, avlad av kanslern."
De där färgerna klär dig.
Går du igenom ditt tal?
Jag övervägde faktiskt ditt erbjudande.
Äktenskap?
Äktenskap? Du får det att låta så smått och alldagligt.
-Och vad hade du tänkt dig? -En dynasti.
Och vad tänkte du?
Jag tänkte att din handstil liknar utpressningsbrevet
som skickades till min mor.
Så klipsk du är.
Det är sant.
Du ligger bakom allt.
Jag medger att jag inte väntade mig att du skulle räkna ut det så snart.
Men det är intressant att veta att jag ännu kan bli överraskad.
Hur visste du?
Hemligheten var så väl bevarad.
Ingenting är riktigt hemligt för den som söker.
Min far samlade komprometterande material mot kanslern ganska länge.
Förr eller senare måste han höra ryktena.
Förödande om de var sanna.
Men han vägrade använda sig av dem,
frånsett enstaka tjuvnyp eller insinuationer i parlamentet.
Han hade väl känslor kvar för din mor, antar jag.
Men jag hade inga samvetsbetänkligheter.
Inga samvetsbetänkligheter? Min far är död på grund av det här jävla brevet.
Men jag ser inga tårar i dina ögon. Varför?
Har du gråtit alls?
Jag skulle kunna slå dig i järn.
Ja, men du kommer inte att göra det.
Ge mig ett skäl att låta bli.
Tänker du gå ut härifrån
och tillkännage att den mäktigaste staden i världen har en ny ledare
på grund av det brevet?
Är det inte märkligt hur en flicka med bara ett penndrag
kan förändra historien?
Varför gjorde du det?
För att kaos skapar möjligheter.
För vad?
För oss.
De väntar på er, sir.
Du är kansler nu.
Nu börjar spelet på allvar.
Det är dags att du beslutar dig.
Ska vi bli vänner...
...eller fiender?
Mina damer och herrar i parlamentet,
oppositionsledaren och kanslern.
Mina vänner,
i denna sorgens stund kommer jag till er med ett brådskande budskap.
Vår stad är under belägring.
Vi står under hot som min far aldrig kunde ha föreställt sig,
både externa hot...
...och inre hot.
Vi står inför ett stort och hemligt krig.
Det är inte ett krig vi har önskat.
Men vid Gud, det är ett krig vi ska vinna.
Redan vidtas åtgärder för att skydda folket i vår stora stad.
VARNING - ALLA FLYGANDE INDIVIDER SKJUTS NER
PÅ ORDER AV TILLFÖRORDNADE KANSLERN
Vi kommer att segra.
Vi ska stålsätta oss mot dem som intrigerar för att förgöra oss.
Vi ska möta deras blick utan fruktan.
Vi kommer inte att kompromissa.
Vi kommer inte att förhandla.
Fortsätt framåt.
Ni har begått ett misstag. Jag är född här.
Inga undantag. Fortsätt.
Fortsätt framåt.
Vi kommer att jaga dem...
...till jordens yttersta gräns.
Vi vet inte vad framtiden bär i sitt sköte.
Men en sak vet vi.
Småaktigt politikerkäbbel har splittrat oss alltför länge.
Splittrade är vi svaga.
Vi får inte vara svaga.
Inte idag.
Idag har vi en gemensam fiende.
Och vi måste stå enade för att kunna segra.
Jag frågar er nu,
värderade oppositionsledare,
tänker ni stå med mig?
Det tänker jag.
Det tänker vi!
Äsch, jag sticker.
Fleury.
Vignette!
In med dig.
Du slipper. Bara vittror. Undan med dig.
Philo!
Ställ inte till bråk.
Jag hittar en väg ut.
En flygare!
Herregud.
Jag hittar en väg ut.
Som sagt, kompis. Bara vitterfolk. Gå hem.
Jag är en vittra.
Tack, kansler.
En ny dag randas.
Den här staden kommer att se förändringar.
Tillsammans har vi satt upp ett mål,
och vi får inte svika.