Раніше в серіалі...
Можу допомогти з нею.
Ти хотіла б цього?
- Це була лише ти? - Ти була лише зі мною.
Черговий викидень. Мені прикро.
У тебе буде дитина. Я допоможу.
Моя сестра померла. Моя близнючка.
Ти не можеш втручатися у кожен аспект життя сестри.
Я більше не хочу дитини. Не таким шляхом.
- Де твоя сестра? - Не тут.
Це постійне кратне ділення, ти ледве тут.
Стули пельку!
Аґнес, де ти, в біса?
Вибач, що я поїхала.
Тобі страшно?
А тобі?
Ні.
- Мабуть, це дуже нерозумно. - Знаю.
Я просто надзвичайно щаслива.
ПОНЕДІЛОК
МЕНТЛ-ПАРКЕР
- Матінко рідна! - Це воно?
Виглядає, як космічний корабель.
Овва.
Боже.
Фантастика.
- Так. - Блискуче!
- Так. - Це вражає.
Скрізь написано «Ментл».
Так.
На всіх стінах, речах і...
Так, це ж назва. І наше ім'я.
Думаю, пора дізнатись, що це насамперед - наше ім'я.
Ментл-Паркер.
Хто, в біса, цей Паркер і що йому від нас треба?
- Це наші спонсори. Я ж казала. - Це чудово.
Молодці дівчата. Нереально.
І ти молодець, люба.
Серденько, з тобою все гаразд?
Ні.
Добре... Це фантастична кімната.
Як вона називається?
Мабуть, це теплиця?
Це атріум, тату.
Нехай ідуть.
Атріум.
Елло?
Господи, що сталося?
З нею все гаразд. Просто дуже наполегливо працює.
Ви обоє, очевидно.
Це зовсім не схоже на лікарню.
- Бо це не лікарня. - Точно. Зрозуміло.
Вагітні жінки - не хворі.
Цікава думка.
Це не думка. Це факт.
Все одно це дуже цікаво.
Розумію.
- Хочете пройтися? - Ні, дякую, серденько.
Не хочете побачити немовлят?
- Яких немовлят? - Тих, що тут народжуються.
Що відбувається, коли вони йдуть звідси? З матерями.
Вони повертаються додому зі своїми немовлятами.
Припускаю, що це так.
ЗВ'ЯЗАНІ ДО СМЕРТІ
Привіт.
Вітаю.
- Привіт. - Вітаю.
Привіт.
Це Ґрета.
- Вітаю, Алане. - Так.
- Вітаю, Ліндо. - Ґрета.
Вип'єте міцного чаю?
Дуже люб'язно. Дякую. Так.
Беверлі казала про тебе.
Ні, це не так. Це інша людина.
Як вам пологовий центр?
Ну, він такий... Чи не так, Алане?
- Так. - Ти була там, Ґрето?
Так.
Тоді ти знаєш, що він дуже...
- Так. - Це не лікарня.
- Ні. - Ми багато чого побачили.
Багато крові, кишок, немовлят.
Ми майже нічого не бачили. Це добре.
Думаю, нам треба поїсти.
Не хочете спати?
Ні, дякую, Беверлі.
- Як переліт? - Нам постійно щось давали.
- Правда ж? - О так.
Я з'їв два маленькі пудинги, вони фантастичні.
- Це так. - Нас переводили в інші черги,
- бо ми ставали не туди. - О так.
Вони перемістили нас до бізнесменів.
Так, ми підвищили вам клас. Це добре.
Не думаю, що мій клас підвищився.
Кумедно.
Можливо, вам слід поспати.
Ми не хочемо спати. Дякую, Беверлі.
Ми хочемо побути з вами. Скільки років пройшло.
Не так вже й багато років.
Чотири роки. Чи не так, Алане?
Так кажеш, ніби минули десятиліття. Ніби це були роки
- дочірнього недбальства. - Це не те, що я хотіла сказати.
Ви завжди такі зайняті.
Так, знаю.
- Вітаю. - Привіт.
Це для вас.
Я Женевʼєва.
- Женевʼєва! - Женевʼєва.
- Як чудово нарешті познайомитись. - Фантастично.
Чула, ви любите садівництво.
- Справді? - Я вражена, що вона говорить про нас.
То ти не живеш тут, Женев'єво?
Мамо.
Так, дійсно. Вибач.
Ще ні, але ми над цим працюємо.
- Підшукуємо житло. - Справді?
Ми знайшли дещо в Парк-Слоуп.
Гарна підлога, вишні в саду.
Набагато перевищує бюджет, але нам сподобалось.
Так.
Це... Це ж чудово.
Прости мені.
Будь ласка, прости.
- Твій тато - готовий дідусь. - Хочеш сказати, він старий?
Ні, у нього енергетика дідуся.
Нам зараз треба прикинутися, що спимо?
Вони хочуть побути разом.
- Я не втомився. - Звісно, що втомився.
Вона без угаву говорила, що нам пора лягати.
Прийняла нас, як пацієнтів.
«Компресійні шкарпетки, відновлення сил. Дуже старі люди».
Поглянь. Звідки це тут?
Боже милий.
- Хто це зробив? - Мабуть, бідолашна Ґрета.
Але навіщо?
Вони їй за це платять.
Щоб пакувала одяг у пакети?
Це нагадує місце злочину. Тут було скоєно модний злочин.
Припини.
Облиш. Нам треба добре поводитись.
Я трохи переживаю за ці штани.
Ой, леле.
Сподіваюся, дитина схожа на тебе. Тільки на тебе, й ні на краплю на мене.
- Мене це засмучує. - А мене робить щасливою.
Я так хвилююсь, Женев'єво.
Я збираюся поповнити родину.
Я буквально сповнена надії.
Хочу, щоб це залишалося лиш між нами ще трохи часу.
АПТЕКА - ЕЛЛІОТ МЕНТЛ 78-МА ВУЛ. 788Е - НЬЮ-ЙОРК
КАПСУЛИ 2 МГ КЛОНАЗЕПАМ
ПО ОДНІЙ КАПСУЛІ ДЛЯ КОВТАННЯ
Я вбила її.
Це був не сон.
То був не сон.
Не сон.
Вона не наснилась мені.
Ми були посеред води,
там був човен
і ми купалися цілий день.
А потім я не могла її знайти. Або вона не знаходила мене.
Відтоді ми перебуваємо в проміжному стані.
Одночасно й прагнучи і не прагнучи бути одним цілим.
Бажаючи й не бажаючи бути розділеними.
Ми з цим так і не впоралися.
ВІВТОРОК
Трясця!
У нас буде дитина, Беверлі.
- Знаю. - Дитина.
- Я знаю. - Дитина.
Так, дитина.
Немовля, трясця.
Немовля.
Кохаю тебе.
Поглянув Бог на землю, вона була загублена людьми.
І мовив Бог Ноєві: «Я вирішив покласти край усьому живому за те,
що люди залили землю насильством.
Я знищу землю».
Помолимось.
САЙЛАС ДЖОРДАН
Беверлі, що трапилось?
Це сталося в атріумі.
Її п'яте немовля.
Все було так швидко.
Вона неймовірна, така зворушлива
і я так нею пишаюся, бо завжди переживаєш,
коли жінка так народжує. Вона відчуває, що це привселюдно,
травматично, не так, як вона уявляла. Насправді, це було дуже приватно.
Не думаєш піти переодягтися?
Це всього лиш кров. Таке трапляється, коли жінка народжує.
Це не травматично.
Так, знаю, Беверлі. Дякую.
Дідько.
- Господи. - Так.
- Чудова гра. - Дійсно.
Просто подивись на неї.
- Така жива. - Що це означає?
Вона це проживає.
Вона особлива, Беверлі.
Сподіваюся, ти розумієш, як тобі пощастило.
- Ти знаєш мене. - Так, знаю.
Вам доведеться це вимкнути.
Приєднуйся до нашого перегляду.
Чудово граєш, люба.
Трапляється, що ти забуваєш, хто ти?
Що ви маєте на увазі, Ліндо?
Я завжди дивуюся акторам.
Щоразу треба входити в життя когось іншого.
- Проживати... - Влучно сказано.
...їхнє життя. Тобі це добре вдається.
Дякую.
Боюсь, що якби мені довелося спробувати стати кимось іншим,
я б повністю втратила себе.
Пощастило, що ніхто не змушує тебе це робити.
Ти найдивовижніша людина, що я зустрічала.
Господи.
Давайте поговоримо про щось справді цікаве.
Елло, поводься добре.
Вибачте.
Що?
Завжди так.
А я ще думала, цього разу все буде інакше.
- Зовсім ні. - Вибач.
- Беверлі. - Мені шкода.
Мила, все гаразд.
- Вона мертва. - Ми цього не знаємо.
Вибач.
Беверлі.
Скільки тижнів?
Чорт. Еллі.
- Сім. - Еллі, вибач.
В четвер буде вісім.
- Гаразд. - Еллі.
Ти зробила ЕКЗ, так?
Це правда? ЕКЗ, от що ти зробила.
- Ні. - Ми зробили ВМІ.
ВМІ?
Зрозуміло. ВМІ.
Добре.
Запізно для імплантаційної кровотечі, але це цілком нормально. Щось болить?
Ні. Я нічого не відчуваю.
Дозволь мені... Не схоже на сильну кровотечу.
Всі інші рази були задовго до восьми тижнів, Беверлі.
Відчуття відрізняються?
Не знаю. Гадки не маю.
Я нічого не відчуваю.
Лягай.
Все гаразд.
Все добре.
Дякую.
Дякую, Елліот.
Вітаю.
СЕРЕДА
- То коли кровить... - Все, що захочеш.
- Кров. - Так.
Розкажи мені.
- Ну... - Так.
Доброго ранку!
Все гаразд?
Краще не буває!
Вони завжди були такими. Неможливо отримати лише одну.
Може, нарешті замовкнеш?
Вибач.
Пробач.
Еллі, пробач.
За що? Ти отримала все, що хотіла.
Я рада за тебе.
Засмучуватися - нормально.
Дякую. Це дуже мило, але все гаразд.
- Елліот, будь ласка. - Що, Беверлі?
Кому ти тепер треба?
Я давно цього хотіла,
не розуміючи, чому. Це те, чого хотіло моє тіло
і чого дуже хоче моя партнерка.
Вчора я сказала Елліот,
я говорила з нею подумки,
бо відчувала, що мушу їй сказати, що в мене буде дитина.
І я
відчувала, що вона була дуже розчарована.
Вона...
Вона була дуже засмучена, що я її підвела.
Я просто...
Мені здається, я все зіпсувала.
Ризикнувши. Я вважала, що це щастя - саме те, що треба.
Закохатися, народити дитину,
зухвало вирішити будувати своє життя,
бути цілісною людиною.
Але я сумую за нею.
Господи.
Інколи мені здається, що померла не та близнючка.
Допомагає?
Я все ще сподіваюсь, що це спрацює, якщо буду повертатись.
Що я відчую себе прощеним. Спокутую гріхи.
Те, що відчувають добрі люди.
Що відчувають добрі люди?
Спокій.
Емі сім років. Алексу - п'ять.
- Милі дітлахи. - Не сумніваюсь.
Вони справляються з усім набагато краще, ніж я.
Ясно.
Вони ненавидять мене. Мене ніколи не було поруч.
Усе залишив на дружину.
Я був жахливим чоловіком. Я їй зрадив,
ставив свою кар'єру понад усе.
І ось я: запитую про домашнє завдання,
намагаючись згадати, хто з них грає на віолончелі,
а кому подобається балет і гончарство.
Я не можу заплести їм волосся так, як вона.
Вони живуть в Англії 18-го сторіччя?
Це роблять з тобою?
Що роблять?
Виливають свою душу.
Обіцяють слідувати за тобою, куди б ти не пішла.
ЧЕТВЕР
Привіт.
- Яєчня була неймовірна. - Це не момент для зближення.
Просто хочу подякувати за гостинність...
Я змирилася з тим, що ми більше не побачимось.
І вам це раджу.
П'ЯТНИЦЯ
- Я сумувала за тобою. - Це добре.
Я хотіла дати тобі можливість побути з родиною.
Так. Але я цього не хочу.
Я хочу бути з тобою.
Деінде. Не тут. Я не можу тут дихати.
Відчуваю, ніби у мене щось на грудях, щось постійно застрягає в горлі.
Я хочу той дім із вишнями та дерев'яною підлогою.
З тобою біля вікна.
У тебе сьогодні проби.
Хай щастить.
Я кохаю тебе, Беверлі.
Ні.
Вітаю, Ліндо.
Перепрошую.
Допомогти щось знайти?
Ні, я лише...
- Хотіла приготувати торти на завтра. - Гаразд.
Пекла їх, коли вони були маленькими. По одному кожній.
Може, скажете мені, що вам потрібно, і я допоможу це знайти?
- Дякую. - Так.
Що?
Нічого.
Як церква, Елліот?
Чудово. Дуже дякую. Якщо ти намагаєшся вбити немовля,
то м'ясо з кров'ю, кофеїн та цигарки навряд чи допоможуть.
А ти вже відмолила провину за вбивство старої.
Так, як ти й казала. Цього не було. Тіло не знайшли.
Кепський психоделічний досвід.
То ти не вбивця?
Ні, насправді я не вбивця.
Це полегшення. Деякий час ти виглядала збіса божевільно.
Як виявилося, я збіса здорова. Хіба це не чудово?
Я декого зустріла.
Так. Ми всі чули цю зустріч тієї ночі.
Вибач. Просто приємно, коли тебе нарешті трахають як слід.
Він політик, і він мене обожнює.
Те, як він зі мною розмовляє, це довбана поезія.
Звучить не дуже.
Хочеш, я запхаю тобі туди вішака?
Витягну його? Штовхну тебе зі сходів?
З твоїми яєчниками ніхто не запідозрить.
Ні. Дуже дякую, Елліот. Це так люб'язно.
То актриса взагалі нічого не знає про тебе?
Хіба вона не знає, як тобі боляче, сестричко?
Мені не боляче. Я щаслива.
Можливо, ти просто не знаєш, як це воно.
Коли ми їм скажемо?
Ти мусиш сказати їм завтра. Вони їдуть у неділю.
Хіба візит не вдався?
Не знаю, чи потрібно говорити особисто.
Боже мій, вона буде в захваті. Уяви вираз її обличчя, ти повинна їй сказати.
А тато розчулиться.
Розкривати стать ще рано.
А було б непогано.
Трясця вам, дівчата! І чому ви не спланували краще?
Елліот, я не готова їй сказати.
А хто тато?
Сперма Семмі, якщо ти...
А це збіса розумно.
І ВМІ. Дуже розумно.
То ти просто запхала її туди в кулаці?
Вибач, просто дуже хвилююся.
- У тебе була ще кровотеча? - Елліот.
- Ні. - Прекрасно. Завтра буде вісім тижнів.
Як ми назвемо дитину?
Вибач. Я все ще намагаюсь це збагнути.
Вибач.
Якщо ти вибачаєшся 20 разів, це втрачає значення.
Тут немає «нас із тобою», Елліот. Тут є лише ми. Я і вона.
І у нас буде дитина.
Ми знайшли дім, який нам подобається.
Сподіваємося, ти будеш заходити на вечерю.
На добраніч, Елліот.
Як пройшли проби?
Я отримала роль.
Я знала, що все вийде.
Вітаю.
Дякую.
Певно, це смішно.
Та я невимовно щаслива.
Привіт, привіт, привіт.
Там хтось є?
СУБОТА
Задмухуй.
Ура!
Що ти побажала?
Відверто кажучи, їх було забагато.
Приблизно на 100% більше дітей, ніж будь-хто очікував.
- Не пощастило тобі. - Хто була першою?
Я й досі не знаю.
Елло була першою.
Вона перестала плакати лише тоді, коли з'явилася її сестра.
Якщо Елло - це Елло, то хто тоді Беверлі?
У генералів не буває прізвиськ.
Я тут намагався пригадати і зрозумів, що не бачив вас з часів Кембриджа.
Так, це правда.
Ніку, як проходить передвиборча кампанія?
Дякую, завзято працюємо.
Як у вас справи?
Потрібні діти для поцілунків? У нас їх купа, позичимо.
- На жаль, діти не голосують. - Непогано.
Нам треба зосередитись на виборцях від 30 до 44
- без вищої освіти. - А в тебе як справи?
Не нарікаю.
Ваші доньки вигідно мене влаштували.
- Ми не говоримо про це публічно. - Пішов ти.
Сідай, Ґрето.
- Чому б ні? - Все гаразд. Дякую.
Намазка чудова. Дякую, що прийняли мене.
Мене ніхто не попередив, що ти будеш.
Хочу сказати, що ви, напевно, дуже пишаєтеся.
- Авжеж, нам є чим. - Дуже пишаємось.
Нам це завжди кажуть люди.
Так.
Ваші дівчата чудові. Вони багато досягли.
Так, досягнення.
Мої діти...
Не можу собі навіть уявити.
- Ми з дружиною завжди казали... - Твоя дружина? Ти одружений?
Вона померла. Була і померла.
О ні, мені так шкода.
Усе гаразд.
Ти дав те інтерв'ю «Таймс».
Це було непросто.
Те, як ти говорив про імміграційну політику
та своє захоплення смертною карою?
Так. Знаєш, вони редагують усе таким чином, Томе...
То ти не вживав слова «зграї»?
Ти ревнуєш?
- Це категоричне «ні». - Ми шпекнулися.
- Містер і місіс Ментл... - Дякую.
- В університеті. - Не треба.
Це було жахливо.
- Правда. Але мені все одно шкода, що... - Сідай, Ґрето.
І з ним також.
- Припини! - І це правда.
- Дякую. - Було добре.
- Бери стілець. - Ні.
До біса добре.
- Мені також. - Поводься чемно. Я наполягаю.
Це ти нечемна. Це її робота.
Вона не хоче з тобою говорити.
- Беверлі. - Вибач.
Дякую, Ліндо, все гаразд.
Можливо, нам слід завести дітей.
Може, й так.
Ці стегна мені дуже допоможуть...
Ви потрапили на шоу поки були в місті?
Наповнимо дім тривожними, запопадливими дітьми.
Виростимо армію!
Господи!
- Що? - Елло.
Ні. Що?
- Елліот. - Стули свою пельку.
- Досить. - Елліот.
Лише тобі це дозволено?
Добре тільки, коли це робиш ти?
- Я так не можу. - Годі.
Не все, що я роблю, пов'язане з тобою і з тобою.
- Досить. - Ви разом лише завдяки мені.
- Елліот. - Що?
- Це нам на користь. - Що це означає?
- Перепрошую, Джозефе? - Про що вона?
Близнючка й телезірка. Близнючка й мужній політик.
Непогано, знаєте?
Коли ти вже підеш геть?
- Серйозно. Коли заберешся? - Боже.
Пологовий центр відкрито. Дякую.
Ти - людський еквівалент герпесу.
Беверлі!
- Ясно. - Неможливо тебе позбутись.
- Боже мій. - Може, час перейти до торта?
- Звучить фантастично! - Дякую.
Що ти мала на увазі? Ми разом лише завдяки їй?
- Я спекла два. - Вітаю.
Найкраща можливість. Частина історії.
Елліот.
- Успіхів. - Бувай, Джозефе.
Слід залишити це.
- Що залишити? - Ідіть до дупи!
На тебе нещодавно випало багато...
Заради Бога, ні. Елліот було погано,
і ми будемо підтримувати її,
поки їй і далі бути погано й вона буде поводитись як сволота.
- Насправді все чудово. Дякую тобі за це. - Пара гівнючок.
Зі мною все добре. Я закохана.
- Все гаразд. - Я йду. Засранки!
Певний час мені справді було не по собі.
Було погано. Я відчувала, що у мене зрив.
- Саме так. - Тоді... Іди до дупи!
- І на наступний же день, чи не так? - Елліот?
Ти і твоя пубертатна подружка...
Перепрошую?
Що це, до речі? Батьківський комплекс?
А ти? Тобі ж подобаються зрілі.
- Тобі до вподоби... - Припини!
Я присвятила своє життя цій справі, тобі.
Тобі, справі. Який був сенс, якщо ти збираєшся
- покинути мене? - Я не покидаю тебе.
А мені здається, що покидаєш!
Можна це припинити?
Все в моєму житті було заради тебе.
- Я жертвувала. - Все гаразд?
- Я перестала хотіти для себе. - Елліот...
Я навчилася чогось хотіти лише тому, що цього хочеш ти.
Центр, вагітність.
- Чудово. - Боже.
- Що? - Боже мій.
У них буде дитина.
Беверлі вагітна, і це жодним чином мене не стосується.
Це правда?
- Вітаю. - Замовкни!
Ти будеш матір'ю, Беверлі?
- Як тобі це вдалося? - Ти...
Материнство й твоя робота - різні речі!
Про що ти?
- Ми не говоримо про материнство. - Але я дещо знаю.
Про що ти, Елліот?
Добре тобі.
Я могла б допомогти.
Ні.
- Могла б! - Елліот?
Ти - не частина мого життя.
Ми привозимо вас час від часу,
щоб довести собі, що не соціопати.
Інколи ми застосовуємо систему доставки: вона хотіла тебе, я отримала тебе для неї.
Бар, поцілунок. Це було добре.
Наші піхви та язики однакові. То яке це має значення?
Досить!
Ви - жахливі дівчата!
Женевʼєво.
Ні.
Алане, я не можу.
Не можу, пробач.
Їх двоє.
Їх завжди двоє. Я так не можу.
Вони не хочуть мене. Я їм не потрібна, і я їх не хочу.
Я так не можу і... Ти такий хороший.
Це як гачок всередині,
який витягує мене на поверхню, а я хочу бути під водою. Я так не можу.
Я хочу повернутися до самого початку. Я не можу.
- Ліндо! - Не слід було це робити.
Мені не слід було
ставати матір'ю, бо я не можу нею бути. Просто не можу.
Алане.
Ліндо!
Ми впораємось. Я допоможу тобі.
Допоможу.
Я допоможу.
Це йде лише в одному напрямку, Беверлі.
Від матері до дитини.
Шляху назад нема. Нічого не повертається.
Це було не для мене.
Здебільшого я вас боялась.
Я знала, що ви чогось хотіли. Але не мене.
Я не могла дати вам відчуття комфорту, дому,
радості...
чи безпеки.
Думаю, що більшості людей
давали це лише трохи більше, ніж вам.
Цього достатньо.
Але...
Ти будеш жахливою матір'ю, Беверлі.
Знаю.
Боже милий.
Скільки їм?
- 58 днів. - Чорт.
- Так. - Трясця, Елліот.
Знаю.
- Нас закриють. - Ні.
Ти майже виростила дитину до кінця першого триместру.
Ембріон.
Бісова семантика! Чорт!
Пішла ти. Дідько!
Чорт забирай!
Вони мої?
Так, це твоя ДНК.
- І? - Беверлі.
- Беверлі? - Так.
- Беверлі. - Так.
- Беверлі. - Знаю.
Навіщо ти мені сказала?
Бо мені потрібно, щоб ти сказав, що робити.
Навіщо це тобі?
Бо я люблю її.
Переклад субтитрів: Людмила Христенко
Творчий керівник Дмитро Восколович