Az előző részekből...
Remélem, visszafogod magad Mantle-ékkel.
Fényezned kell őket, rémlik?
Egy kívülálló soha nem fogja megérteni a kapcsolatunkat.
Tényleg?
Már úgy vagyok beállítva, hogy azt akarjam, amit te.
A központot, a terhességet.
De mi értelme az egésznek, ha elhagysz?
Azt hittem, rég abbahagyta.
Miféle Frankensteineket gyártanak?
Ez egy majdnem teljesen kifejlődött baba az első trimeszterben!
Hol van a húgod? Kár.
Ő a kedvencem.
Találtak egy öregasszonyt a ház melletti csatornában.
Ezer éve ott volt.
Baszki!
Genevieve, elhagytam őt.
Beverly!
Ő nem létezik.
Beverly!
-Ne menj el! -Beverly.
Üdv, Beverly!
Jó reggelt, Beverly!
Helló, Beverly!
Jó reggelt!
Ha bármire szüksége van, nyomja meg a gombot a karkötőjén,
és valaki hamarosan jön segíteni.
KÉT TEST, EGY LÉLEK
Minden rendben?
Igen.
Kifinomult telemetriát használunk, amit a kutatóközpontunkban fejlesztettünk ki.
Megfigyelhetjük az anyát és a babát, anélkül, hogy beavatkoznánk.
Így Martha, az anya, nincs rákötve a gépre.
Mozoghat,
míg mi figyeljük a szívverést, a légzést és az oxigénszintet, anélkül,
hogy megzavarnánk a folyamatot.
Feküdjön a hátára, Martha!
Apuka, készüljön!
Itt vagyok, biztonságban van.
Gyere vissza hozzám!
Gyere vissza!
Szóval Beverly Mantle-t ünnepeljük!
-Megérdemli. -Sikerült!
A Mantle-Parker Központ hivatalosan is nagy siker
a te vezetéseddel, te vagy a királynő.
-Most jól zavarba hoztalak? -Nézzétek, hogy pirul!
Szívem!
Megnéztük a betegelégedettséget.
-Annyira elégedettek! -Az nem kifejezés, bassza meg!
Nagyon sok embert boldoggá teszel.
-Én... -Díjat kapsz.
-Figyelem, Beverly díjat kap! -Éljen, Beverly!
A labor élenjáró kutatási adatokat publikál naponta.
De jó nekem!
-Gyerekeket hoztok a világra... -Igen.
...egy kibaszott filmsztárral.
-Kicsit finomabban! -Csak jó dolgok történnek a központban.
Bejönnek az elkeseredett nők,
félnek, kétségbe vannak esve, te pedig visszahozod őket az életbe.
Visszaadod a boldogságukat.
-Azért ez nem igaz. -Oké.
De ha valami nehézség adódik, vagy szörnyű dolog történik,
ott van készenlétben a rendszer.
Van segítség. Az egész olyan természetes, olyan személyes.
Olyan kibaszott nyereséges.
Pontosan olyan, amilyennek elképzelted, Beverly.
Igen.
Mindig is erre vágytál.
Tudom.
-Beverlyre! -Beverlyre!
És a Mantle-Parker Központra!
Mindarra, ami most, és amivé még válhat!
Tessék!
Folytatjuk a Mantle-Parker Központ terjeszkedését.
Újabb három államban jövőre.
Ha már ilyen jól megy, ne veszítsünk a lendületből.
-Nagyon gyors. -Mindig is ez volt a terv.
Működik.
Egyetértesz?
Örülsz neki, Beverly?
Igen.
Én is örülök.
Hol van a nővéred?
Tudsz róla valamit?
Nem beszéltél vele?
Édes húgocskám, édes húgocskám!
-Most rossz neked, Beverly? -Édes húgocskám, édes húgocskám!
-Biztos rossz. -Édes húgocskám, gyere vissza!
-Édes húgocskám, édes húgocskám! -Vagy talán mégsem.
Édes húgocskám!
-Édes húgocskám! -Talán csak a sokk teszi.
-Édes húgocskám! -Jobb az élet nélküle.
Édes húgocskám!
Nem?
-Szeretnénk megkérni valamire. -Bocsánat, mindjárt jövök.
-Beverly, most... -Csak egy percet kérek.
Tessék!
Állj fel!
Térdre!
Sajnálom.
Nemsokára megjelenik Silas Jordan cikke.
Szeretném, ha tudnád, hogy készült egy változat,
ami mindennek a végét jelentette volna.
Neked, neki, a központnak, Tom munkájának.
A hírnevemnek, és a veled való kapcsolata révén Genevieve-nek is.
-Megpróbáltunk hatni rá. -Kurvára ráijesztettünk.
De az az igazság, hogy túl sokat tud.
És persze ha ez megjelenne, akkor az lenne az ő visszatérése.
Beszélt a kollégáitokkal, Elliot kollégáival,
akik szerint drogozik a munkahelyén, és bárokban tölti a szüneteket.
Aztán ott van Alabama.
Van egy gyönyörűen megírt rész,
amiben azt ecseteli, hogy dugnak a nappalimban
egy órával azelőtt, hogy megszülettek az unokahúgaim.
Tudod, mennyi pénzt kellett fizetnünk a húgomnak, hogy elhallgattassuk?
Teljesen átment Erin Brockovichba, nem lehetett levakarni.
Férfiak mesélték, hogy ráveszi őket, mutassák meg neki a farkukat,
míg a feleségeik a függöny másik oldalán vannak.
Ja, hát ezt nem nagyon értem. Le akarja buktatni őket?
A munkahelyén kicsapják neki a bránert,
aztán meg áldozatnak tekintik magukat?
Van egy halott hajléktalan nővel kapcsolatos balhé is, ami azért...
Tudsz halott hajléktalan nővel kapcsolatos balhéról, Beverly?
Beverly!
Lehet, hogy rendbe lehet hozni. Lehet, hogy megoldható,
ha rehabra küldjük, és az egész zárt ajtók mögött történik.
Szerintem senkinek nincs ereje tönkretenni egy olyan zseniális nőt, mint a nővéred
egy senkiházi, hajléktalan nő miatt.
Ami a többit illeti,
lényegesen alacsonyabb a hallgatási áruk, mint gondolnád.
Adunk tíz rongyot Josephnek, azzal, hogy tudjuk,
hogy a 9/11 miatti bánatában megdugott egy prostit 2001-ben.
Elmondjuk-e a nejének, miközben nézzük, ahogy összetöpörödik a farka?
De valójában ez az egésznek a lényege.
És tőled is kérünk valamit.
Nem.
Üdv!
Szia! Jól vagy?
Nagyon szeretem a sorozatát.
Ez kedves! Köszönöm.
-Üdv! -Hogy hívnak?
-Tara. -Örülök, Tara. Genevieve vagyok.
-Kaphatnék esetleg egy... -Persze.
Kaphatnék egy kis vizet?
-Elnézést! A bárány nem volt valami jó. -Tényleg kiszáll a sorozatból?
-Gyönyörű állat. -Jópofa, mi?
Elég idős vagy már ahhoz, hogy nézd?
Méltatlanul bánnak vele!
-Nem engedem a gyerekeimnek. -És hát...
-Maga a kedvencem. -Ezért olyan az íze.
-Szerepelni fogok egy filmben. -A szégyen íze.
Horvátországban forgatunk.
-Az csúcs! -Aztán otthon leszek.
-Ikrek. -Szuper.
-Nagyon izgalmas. -Köszönöm szépen!
A családod már biztos aggódik, hogy hol a manóban lehetsz.
Örülök, hogy megismertelek. Szép estét!
Pá!
-Nem őrülsz meg ezektől? -Nem.
Tehát eleget tud ahhoz, hogy bezárassa a központot, pert indítson
és lecsukassa a nővéredet.
És úgy döntöttünk, hogy közbeavatkozunk.
-Az mit jelent? -Beszéltünk vele.
Adtunk neki még municiót, hogy tűzre lobbantsa őt.
Mindenki?
-Mindannyian? -Igen.
Nem volt nehéz, Beverly.
Szeretnénk, ha tartanál egy beszédet a díjátadón.
Silas is ott lesz.
Nyilvánosan el kell határolódnod a nővéredtől, méghozzá teljesen.
Be kell jelentened, mielőtt Silas tenné.
Tönkre kell tenned a nővéredet.
-Nem fog menni. -Muszáj.
Beverly!
Meg kellett tennem.
Mindig itt van, mindenhol ott van.
És ez így is lesz, ha nem csinálunk valamit. Lépnem kellett.
Sziasztok, lányok! Csak beköszöntem.
Sziasztok!
Hahó, itt anyu!
Itt anyu. Láttátok, hogy telefonáltam?
Alig várjuk, hogy találkozzunk,
és lássuk, mi van veletek.
Sziasztok, lánykáim! Itt anyu.
Sziasztok, lányok!
Na, megjöttünk.
Hívjatok fel! Hiányoztok anyucinak.
Apátokkal jól vagyunk, remélem, ti is.
Hiányoztok anyucinak.
Minden rendben, úgyhogy ez jó hír.
Sziasztok, lányok!
Sziasztok! Csak én vagyok az, anyu. Szeretlek mindkettőtöket.
Hiányoztok anyucinak.
Sziasztok, lányok! Csak beköszöntem. Hahó!
Lilynek van hajlama az önkárosításra.
Múlt héten hazajöttem...
és elmentünk a sürgősségire.
Úgy érzem, hogy nem...
Úgy érezzük, hogy...
nem kap megfelelő segítséget.
Lily!
Nem kell nekem.
Én se neki.
Ez egy szörnyű hiba, amit még nem tudom, hogyan hozzak helyre,
de muszáj lesz.
Olyan akarok lenni, amilyen előtte voltam.
Az elején.
Azt hittem, boldog leszek.
Azt hittem, boldoggá fog tenni.
Megértem.
Semmi sem olyan jó. Nem lehet az.
Édes húgocskám.
Gyere vissza! Édes húgocskám.
Jól vagy?
Készülsz az esti beszédre?
Becsomagoltál?
-Elmész? -Nem elmegyek, hanem dolgozni megyek.
-Négy hétre? -Aztán visszajövök.
Úgy csinálsz, mintha ez nem lenne hosszú idő.
-Úgy csinálok? -Terhes vagyok.
-Beverly! -Tudom.
Ez a munkám.
Ha a kapcsolatunkat vesszük,
azt, hogy mennyi mindent feladok, feladtam érted...
-Amit feladtál értem? -Igen, Beverly. Sok mindent feladtam.
Volt, hogy... gyakran feladtam érted dolgokat.
-Lemondtam dolgokról. -Miért mondják
mindig, hogy feladnak értem dolgokat
Az egész kapcsolatunk Elliotról szól.
Hidd el, örülnék, ha nem így lenne.
-Jó lenne, ha máshogy lenne. -A színésznő.
Jó lenne, ha te is engem választanál, ahogy én téged, bassza meg!
-A színésznő. -Jó lenne, ha boldogok lennénk.
Ha úgy döntenél, hogy velem akarsz boldog lenni, bassza meg!
A gyerekeinkkel. A kurva életbe! Miért tartunk megint itt?
Miért csinálom ezt megint? Könyörgök, Beverly!
Mi a szart fogsz este mondani?
Sziasztok, lányok! Csak én vagyok.
Csak anyu az.
Csak beköszöntem. Hahó!
Remélem, mindketten jól vagytok. Apátokkal jól vagyunk.
Minden rendben. Úgyhogy ez jó hír.
Sziasztok, itt anyu!
Itt anyu. Láttátok, hogy telefonáltam?
-Sziasztok, lánykáim! Itt anyu. -Üdv!
-Hívjatok vissza!
Nagyon tehetséges.
-Hiányoztok anyucinak. -Író vagyok.
-Hiányoztok anyucinak. -Mostanában cikkeket írok.
Sziasztok, lányok! Na, megjöttünk!
A Mantle ikrekről írtam egyet.
Mindjárt indulunk. Mindent bepakoltunk.
-Mit gondol róluk? -Apa ráült a bőröndre, hogy beférjenek
a szülinapi ajándékok.
Édes húgocskám, édes húgocskám!
ELLIOT SZERETI BEVERLYT
Beverly Mantle!
Köszönöm, köszönöm! Köszönöm szépen, óriási megtiszteltetés.
Egész életünkben ezért a pillanatért dolgoztunk a nővéremmel.
Nagyon hálás vagyok.
Nagyon hálás vagyok a nővéremnek.
Nem tudott itt lenni ma este.
Az a helyzet, hogy nincs jól.
Már egy ideje.
Mostanában nem beszélünk, és ez fáj.
És...
Édes húgocskám, édes húgocskám!
Nemrég megfigyeltem,
hogy a nővérem viselkedése úgymond...
Édes húgocskám, édes húgocskám!
Úgy jellemezném, hogy...
bántalmazó, romboló,
törvénytelen.
Nem, nem jellemzésnek mondanám. Az kevés.
Ez nem fejezi ki. A nővérem bántalmazó és romboló.
Életekkel játszott, méghozzá a legsúlyosabb és legriasztóbb módon.
És a Mantle-Parker Központban arra törekszünk, hogy a munkánk
bár újító, de reményteli legyen.
Radikális, de biztonságos.
Ez a díj ezt tükrözi,
és semmilyen formában sem szeretném kockára tenni.
Szóval, a jövőt tekintve,
Elliot Mantle-nek semmi köze nem lesz a Mantle-Parker Központhoz,
és a Mantle-Parker Központnak se hozzá.
Nagyon köszönöm.
Édes húgocskám!
Gratulálok! Klassz beszéd volt.
Gratulálok a kiváló díjhoz! Mindenki olyan büszke.
Ez a Karlovich-díj. A létező legjobb díj.
Mindenki ismeri a Tonyt, a Grammyt és a Karlovichot.
Hazudok. Senki sem tudja, hogy mi a frászt kaptál.
Nagyon fontos? Úgy tippelem, hogy az.
Gratulálok, Beverly! Úgy örülök, hogy megkaptad. Szép volt!
Bocsánat, kérhetnék egy kis vizet? Köszönöm.
Hogyan?
-Víz. Köszönöm. -Hogyne, máris.
Víz, víz, joghurt, program, tészta, tészta, bazsalikom.
Tudod, kurvára bírtam azt a tagot, aki azon a vacsorán voltam.
Villogtam.
Érted? Laza, zseniális és sikeres voltam.
Nem rajtam röhögött mindenki.
Mekkora kibaszott közhely! A feleségem nem tart lúzernek.
A gyerekeim nem néznek rám undorodva,
mintha egy két lábon járó, ocsmány, szánalmas massza lennék.
És csak annyi kellett,
hogy bemocskoljam a legkivételesebb embert, akit ismerek.
És ellopjam a munkáját.
Meg a laborját, és mindent, amiért valaha dolgozott.
És a halálát kívántam,
hogy azt érezhessem, nagyjából rendben vagyok,
és nem ez a rakás szerencsétlenség.
Tudod, hogy ezzel most elintézted őt.
Ugye, tudod?
Te csináltad, te kezdted. Te indítottad el a dolgot.
Nem lett volna semmi baja, ha nem hagyod el, baszki.
Ha Elliot elbasz valamit, helyrehozható, ha ott vagy.
Jó, hát ezt nem lehetett tovább csinálni, Tom.
Elliot nem tudja. Nem készítetted fel erre.
Nekem is mindig mindent elbaszott.
-Ez nem igaz! -De.
Tudod, hogy kurvára nem igaz!
-Mindent érted csinál! Mindent! -De nem kértem tőle.
Ez sem igaz!
Tudom, hogy ezzel a kis Mantle-hazugsággal etetitek magatokat,
de egyszerűen nem igaz.
A saját döntéseid miatt tartasz itt, nem miatta.
Szóval mi a terv?
Hagyod megrohadni? Meghalni? Eltűnni?
Amíg a sikeres központodat igazgatod,
megszületnek a kurva babáid, és boldogan élsz a házadban, míg meg nem halsz?
Az éjszaka közepén születtem,
és olyan gyorsan érkeztem, hogy anyám sokkos állapotba került.
Tiszta vér volt minden, és még azon az éjszakán
anyám meghalt, én pedig életben maradtam.
Én voltam az utolsó a háromból. Anyám beült a kádba.
A fivéreim azt mondták, olyan, mint egy fóka.
Apám több vödörnyi jeget hozott, amit a nyakához és a homlokához tartott.
A fivéreim fel-le kapcsolgatták a villanykapcsolót.
Olyan izgatottak voltak, hogy nem tudtak aludni.
És mindenki könnyűvé vált, mint a levegő, csupa remény, csupa öröm volt,
de aztán anyám megragadta a kád szélét és vér folyt végig a lábán,
ami megváltoztatta a víz színét.
Nagyon igyekezhetett megőrizni a nyugalmát. Nyugodt maradt.
Nyugodt maradt a fivéreim miatt, akik olyan apró testekben léteztek,
bár hirtelen sokat fejlődtek, úgy nyolc órával később.
Megérkeztek a kórházba,
és a nyuszi fülét rágva várták, hogy megérkezzek.
Arra számítottak, hogy sokáig ott leszek, aztán
apám átvette a kis jövevényt.
Tessék, itt ez a kislány, újszülött, akinek
végtagjai, bőre,
vére, húsa,
szervei, ujjai vannak.
És a testvéreim ott tömörültek,
és ott voltam, és...
Apám szerint mindenki kedves volt.
Hogy az orvos, aki közölte vele, hogy anyám meghalt,
az orvos, aki közölte vele, hogy a pár perce született lánya megölte a feleségét,
nagyon, nagyon fiatal.
És hogy remegett a keze.
Észrevette, hogy azóta is mindig azt az orvost keresi a tömegben.
Nem tudta, hogy miért.
Nagyon hasonlítasz az anyádra.
Igen, ez így működik.
Oké?
Nem.
Szeretlek, szeretlek, szeretlek.
Édes húgocskám, édes húgocskám, édes húgocskám!
Gyere vissza hozzám! Édes húgocskám, édes húgocskám!
Gyere vissza hozzám! Édes húgocskám, édes húgocskám! Gyere vissza!
Édes húgocskám, édes húgocskám!
Elly!
Greta!
Elly!
Édes húgocskám!
Itt vagyok.
Gyere értem!
Elly!
Bassza meg!
Értem csináltad.
Értünk.
Gyönyörűek.
Mert belőled vannak.
Tökéletesek.
Honnan jöttél?
Olyan tökéletes vagy, kimondhatatlanul tökéletes.
-Úgy sajnálom. -Mit?
A különválás ijesztő tud lenni.
Igen.
Ez lehet a baj.
Nagyon félek.
Én is.
Nagyon szép vagy, édes húgocskám.
Te is.
-Elly! -Igen, Beverly?
Azt hiszem, nem megy nekem a boldogság.
Annyira igyekeztem, és olyan közel kerültem hozzá, amennyire csak tudtam.
Ehhez az egészhez.
A babákhoz, hozzád.
Az némi vigaszt nyújt a sötétben,
hogy a kezed a kezemben volt, és az az érzés a karomnál,
ahogy a karom alá nyúlsz, és megragadsz.
Emlékszel, amikor tízévesen elmentünk úszni,
és nem találtalak, vagy te nem találtál engem?
Nagy pánik volt és káosz.
Nem tudtam visszamenni a csónakhoz, vagy te nem tudtál.
Szétváltunk, és teljesen megfeledkeztünk magunkról.
Nem volt ilyen.
Nem. Nem.
Mindig keresem az ablakokat, Elly.
Keresem a levegőt, a fényt.
Te vagy az.
-Te vagy az. Megtaláltalak. -Te vagy az. Megtaláltalak.
Mindenem megvan, amire vágytam, mégsem...
Nem kapok levegőt.
Beleakadtam a horogba, amivel ki akarnak húzni, de próbálok lent maradni.
Nem tudok nélküled élni.
Nem is kell.
Valami olyasmit érzek, ami szinte már boldogság.
Most beléd kell másznom.
Mindig is csak egy lehetett volna belőlünk.
Mindig is te voltál a jobbik énem.
-Ki ne hagyd a jó részt! -Ki ne hagyd a jó részt!
Szeretlek, Elly.
Édes húgocskám!
Ideje hazamenni!
Édes húgocskám!
Semmi baj.
Segítség!
Segítsen valaki!
Segítség!
Segítsen már valaki!
Máris segítenek.
Segítséget kérünk!
Kaphatnánk segítséget?
Beverly!
Minden rendben lesz.
-A babák. -Jól vannak.
Tudod, mi történt? Emlékszel?
A nővérem.
-A nővéred? -Segített nekem.
Elliot segített neked? Hogyan?
Ő vágta ki belőlem a babákat.
Vannak fájdalmaid?
-Megvizsgálhat egy orvos? -Az ráér.
Hol van a nővéred, Beverly?
Elment.
Hogyhogy elment? Hová ment?
Gratulálok, Beverly!
Bántalmazó, hanyag, pusztító, vérengző? És zseniális - Silas Jordan cikke
Helló!
Indulhatunk?
Beverly!
Beverly?
Szia!
Bocs. Elkalandoztam.
Érthető. Ilyen, ha nem alszik az ember.
-Megszületett a babád. Gratulálok! -Igen.
-Istenem! Kettő is. -Igen, ketten vannak.
Amikor utoljára láttunk, csak egyről tudtál.
Istenem! Az biztos rettenetes lehetett. Ne haragudj!
Nem értettük, miért nem jöttél vissza.
Remélem, nem baj, ha ezt mondom,
de úgy éreztem, sokat jelentett neked,
hogy beszélhettél a nővéred haláláról.
Valahogy felszabadított.
Hol beszéltem a nővérem haláláról?
Jó fáradt vagy!
Hol beszéltem a nővérem haláláról?
A belvárosi gyászcsoportban.
Talán pár évvel ezelőtt jártál oda.
Igen.
Meghalt a nővérem.
Tudom.
Beszéltem arról,
hogy hogyan halt meg?
Én nem...
nem igazán... azt hiszem, vízzel kapcsolatos.
Víz?
Igen.
A víz, igen.
Úgy halt meg.
Szép napot!
Ki volt az?
Nem tudom.
Összekevert minket.
Beverly, örülök, hogy látlak.
Szeretnél beszélni a nővéredről?
A feliratot fordította: Heltai Olga
Kreatív supervisor: Klári Paszternák