15 ЛИСТОПАДА 2022 РОКУ, КВАРТИРА САҐАРА ВІШАКХАПАТНАМ, 2.23 НОЧІ
ПРІЯ
Пріє…
Я так тебе кохаю.
Ти для мене цілий світ.
Мені шкода, Пріє. Мені шкода.
Пріє, дізнавшись це все, я не хочу більше жити.
Я маю дещо тобі сказати, перш ніж помру.
Акумулятор здох.
Зарядка…
Зарядка… Заряд…
Трясця!
ОБВАЛИВСЯ 15-ПОВЕРХОВИЙ БУДИНОК: КОГО ЗВИНУВАЧУВАТИ?
Пріє…
ПОСЛАНЕЦЬ
ЗА 6 ДНІВ ДО ЦЬОГО…
Доброго вечора, пані й панове.
Дякуємо всім, хто прийшов сюди, щоб привітати нас напередодні запуску
нашої престижної газети «Самачар» в Андхра-Прадеші…
- Скільки? - Сто сорок, пане.
Головний редактор — рушійна сила будь-якої газети.
Тримайте.
Покладення цієї відповідальності на таку людину, як Саґар Варма Авудхурі,
є великою честю для мене.
Саґара не треба представляти.
Це відоме ім'я в журналістських колах.
Він — золотий медаліст Інституту Джорно Ґлобал.
Він працював у багатьох провідних виданнях.
І він отримав багато премій.
9 ЛИСТОПАДА 2022 ГОТЕЛЬ РОКІН СІ В'Ю, 19.45
Він надихає молодих журналістів.
Я дуже щасливий, що він — частина нашої організації.
JEEVAN CORP ВІТАЄ ВАС ЗАПУСК «САМАЧАР» 9 ЛИСТОПАДА 2022 РОКУ
Я б хотів запросити на сцену пана Саґара Варму Авудхурі.
- Вітаю! - Дякую.
- Вітаю вас! - Дякую.
Ручка — потужна зброя для журналіста.
Це традиція «Джіван Корп» — вітати ручкою.
ЩОДЕННА ГАЗЕТА «САМАЧАР»
Дуже вам дякую, дякую.
Сьогодні 9 листопада.
День, коли я стаю головним редактором.
Я вірю, що це буде новим розділом мого життя.
Яка наша відповідальність як журналістів?
Це просто.
Нести людям правду.
Ми посланці.
Мовою телуґу це…
дхутха.
Ми посланці між урядом і публікою.
Судова система, яка охороняє півтора мільярди людей,
політики та поліція…
Хто їх питає, коли вони схиблять?
Ми, журналісти.
Отож, доки мої серце й душа чисті, я нестиму правду людям.
І це не було б можливо без моєї вродливої дружини Прії.
Вона теж журналістка.
Дуже успішна.
Вона взяла перерву через вагітність.
І решти моєї команди. Починаючи з Амрутхи…
Вона працює зі мною останні п'ять років.
Вона дуже важко працює і завжди підтримує. Дякую.
І пана Чандрамуртхая…
Він — один із найстарших і найшанованіших журналістів.
Він приєднується до нас.
Дякую вам дуже.
Отож, друзі…
несімо правду людям і нумо друкуватися.
Дякую. Щиро вам дякую. Насолоджуйтеся вечором.
Пане, прошу.
- Дякую. - Дякую вам.
Я і Чарльзу надіслав запрошення.
Справді?
Думаю, він не прийшов. Не бачу його.
Спочатку я думав про Чарльза для посади головного редактора.
Але ти попередив мене про його ментальні проблеми.
Коли ми зустрілися, його стан мене стурбував.
- Дякую, що врятував нас. - Я тільки сказав, що знав.
Ви вирішили на основі інформації.
Це робота хорошого журналіста, Саґаре.
Проте маю іти. Насолоджуйся вечіркою.
- Безпечно долетіти. Бувайте. - Бувай.
- Привіт. - Привіт.
Що за чорт? Спалені квіти?
- Хто їх надіслав? - Чарльз.
Ти жартуєш?
Там є і листівка для тебе.
ВІТАЮ!
«Мудак, що вставив ніж у спину».
Вставив ніж? Що?
Ким він себе вважає?
Він думає, що може керувати газетою у його стані?
Божевільний!
Проте надіюся, що це змінить твій настрій.
Це тобі від нашої команди.
Кросворди!
Чудово! Ідеальний подарунок!
Тепер не спатиму, поки не розгадаю.
- Супер! Я в захваті! Дякую! - Я рада.
- Пане Чандрамуртхай… - Пане, вітаю!
Подарунок вам від мене.
ЖУРНАЛІСТИКА ЦІННОСТІ Й ІДЕОЛОГІЇ
Ого!
«Журналістика.
Цінності й ідеології».
- Гарна книга. - Дякую.
Вона на часі.
Я дуже пишаюся тим, що у вашій команді.
Разом ми відкриємо новий розділ у журналістиці.
Звичайно.
- Дуже дякую. З нетерпінням чекаю. - Саґаре.
- Ходи. - Так.
- Побачимося завтра. - Звичайно.
Низький тиск у Бенгальській затоці.
Тату, ми маємо забрати А на стійці реєстрації.
Так, я забув.
Шторм наближається.
Така погода збережеться протягом наступного тижня.
Рекомендуємо вам бути обережними.
- Перепрошую. - Так, пане.
Ми передали нашого пса А вашому персоналу.
- Пане, А? - Ми ще не назвали пса.
Вона вже рік не може обрати ім'я.
Поки ми називаємо його А.
Отож, його звати А.
- Добре. Я його приведу. - Дякую.
Ось твій А.
- Пане, ваш пес. - Привіт, А!
БХІМІЛЬСЬКА АВТОСТРАДА 22.15
Що?
- О, ні! - Що сталося?
- Дідько! - Що сталося?
У нас скінчилося пальне.
Справді? Але я відправила Прабхакара заправитися сьогодні вранці.
- Ти певна? - Звичайно. Він і чек привіз.
Добре, хай так.
Я спробую замовити таксі.
Трясця!
Таксі немає, Пріє.
Подзвони Амрутсі.
Попроси знайти машину.
О, ні. Акумулятор здох. Спробуй набрати зі свого.
- Амрутхо. - О, привіт.
- У нас скінчилося пальне дорогою додому. - Трясця!
- Можеш знайти машину? - Так, звісно.
- Де ви саме? - Де це місце?
Ми на Бхімільській автостраді. Біля кафе «Дам-Дам».
Ми біля кафе «Дам-Дам».
- Добре, надішлю машину за 20 хвилин. - Дякую.
Ну, не все так погано. Ми стали в правильному місці.
Тут дуже смачний омлет на маслі.
Один мені, два для Анджу, два для А, усього п'ять.
- І склянку молока. - Добре.
- Вітаю, пане. - Вітаю.
Що для вас зробити?
П'ять омлетів на маслі й склянку молока.
П'ять хвилин, пане. Прошу, сідайте.
КРОСВОРД
«9.11.2022.
О 22.45.33
на Пляжній дорозі навпроти кафе "Дам-Дам"
пес відомого журналіста Саґара Варми Авудхурі помер під час аварії.
Як звати пса?»
9.11.2022 22.41
Мамо, я хочу води.
Я принесу тобі.
- Будь у машині. Не виходь із неї, добре? - Добре, мамо.
«О 22.45.33 навпроти кафе "Дам-Дам"
пес відомого журналіста Саґара Варми Авудхурі
помер під час аварії. Як звати пса?»
Гей!
Я забула. Візьми ще дві пляшки води.
Пріє…
Що сталося?
Саґаре…
Що сталося? Ти наляканий!
9.11.2022 10.45.23
Анджалі!
Та ну!
Анджалі!
Анджалі…
- Анджалі! - Татку…
Татку!
Анджалі!
Анджалі! Ти як?
Анджалі! Як ти?
- Анджалі! Ти як? - Анджалі!
Анджалі!
- Будь у машині. Не виходь із неї, добре? - Добре, мамо.
Поганий хлопчик!
Відчиняйся.
Відчиняйся. Відчиняйся!
- Анджалі… - О, ні! Поліція!
Анджалі!
ЗАМІСЬКИЙ БУДИНОК САҐАРА 2.13 НОЧІ
ГОЛОВНОМУ НАЧАЛЬНИКУ ПОЛІЦІЇ ЗОНИ МАНКАПУРАМ
БХІМІЛЬСЬКА АВТОСТРАДА 2.16 НОЧІ
Алло.
Це я, Раві. Ти просив мене подзвонити?
Ти знайшов водія?
Ні, ми досі шукаємо. Тут дуже темно.
Що ти там, трясця, робиш?
З тобою вся команда, включно з собаками.
Чи треба всім селом змію ловити?
Уночі важко шукати, пане.
- Він має ховатися поруч. Шукай добре. - Гаразд. Ви приїдете, пане?
Я прийшов за письмовою скаргою.
Буду за 30 хвилин.
- Тату! - Це твоя заява в коледж?
Тату, прошу, не рви це.
- Ти знову подав документи? - Тату, не рви це.
Скільки мені казати тобі не лізти в журналістику, Саґаре?
Тату, це не заява в коледж.
- Прошу, послухай мене. - Пообіцяй.
Пообіцяй мені, що не підеш у журналістику.
- Гаразд. Обіцяю. - Що сталося, Саґаре?
Нічого, мамо. Він порвав скаргу.
- Що це, любий? - Саґар… Журналістика…
- Не можна в журналісти. - Я передрукую.
Забери тата в його кімнату.
Скажи йому, добре?
- Поговори з ним. - Добре.
- Поговори з ним. - Поговорю.
- Він тебе послухає, Мадхаві. - Добре, поговорю.
- Перепрошую. - Пане.
- Вибачте, що змусив чекати. - Без проблем, пане.
У домі немає світла. Друкував на старій друкарській машинці.
- Це нічого. - Надіюся, підійде.
Пане…
То був ваш батько?
Так.
Він трохи…
- Альцгеймер. - Ясно!
Це почалося кілька років тому.
Поступово він забув усіх і все.
Ненавидить думку, що я стану журналістом.
Кілька разів рвав мою заяву в коледж.
Не знаю чому.
Але він пам'ятає тільки це.
- Пане. Я піду. - Добре.
- Ми шукаємо водія. - Добре.
- Повідомимо вам, коли знайдемо. - Добре.
Також ми передали тіло пса вашому слузі.
Добре, дякую вам.
- Бережіть себе. - Бувайте, дякую.
- Пане. - Так?
Де нам поховати нашого А, пане?
- Не у дворі, Шанкаре. - Добре.
- Анджалі не переживе, якщо знатиме. - Добре.
- Гадаю, земля пана Редді пустує? - Так, пане.
Закопай там. Я поговорю з паном Редді.
Добре, пане.
Анджалі щось їла?
Вона плакала, випила молока й заснула.
Лови! Уперед, Жокею!
Лови його!
ДЕСЯТЕ ЛИСТОПАДА 2022 РОКУ ЗАМІСЬКИЙ БУДИНОК САҐАРА, 8.12 РАНКУ
- Анджалі… - Так?
- Ти снідала? - Ні, тату.
Якщо пропустиш сніданок, А в раю засмутиться.
Бегемот.
Що?
Ім'я А — Бегемот.
- А завжди любив бувати у воді, так? - Так.
- А дуже любив воду, чи не так? - Так.
Тому я назвала його Бегемотом.
Відтепер ти маєш казати не А, а Бегемот.
Добре.
Мамо…
КАФЕ «ДАМ-ДАМ» 8.34 РАНКУ
- Пане, як ваша дочка? - Вона нічого.
Учора я знайшов шмат газети.
Він був в олії, висів над лампою.
- Ви його бачили? - Якої газети?
Я кинув його десь тут.
Пане, ми прибираємо щоранку. Може бути в смітнику.
- Любий… - Іду.
- Я зараз повернуся. - Де він?
Де ви це взяли? Хтось його там почепив?
- Це папір, щоб не було жуків. - Де ви це взяли?
Купуємо на сміттєзвалищі й міняємо щодня.
- Чому ви питаєте? - Просто так.
«9.11.2022.
О 22 годині 45 хвилин 33 секунди
під час аварії навпроти кафе "Дам-Дам" на Пляжній дорозі
пес відомого журналіста Саґара Варми Авудхурі помер,
як звати пса?»
БЕГЕМОТ
Що?
Алло.
Алло, пане, це Муртхі з автосервісу.
Так, Муртхі, кажи.
Копи привезли нам вашу машину. Я уважно перевірив її.
- Ви можете приїхати сюди, будь ласка? - Зараз? У мене термінова робота, Муртхі.
Пане, я маю сказати вам дещо важливе. Прошу, приїдьте.
Добре, скоро буду. Уже їду, бувай.
ГАРАЖ «ЗАЙВА МИЛЯ» 9.12 РАНКУ
- Вітаю. - Вітаю, Муртхі. Що не так?
Перевіряючи машину, я підозрював витік у паливному баку.
Я перевірив і знайшов маленьку дірочку в баку.
Хвилинку. Сюди, пане.
Попри пошкодження від аварії, така дірка малоймовірна.
Схоже, що хтось спланував це наперед.
Скінчилося пальне.
Але я відправила Прабхакара заправитися вранці.
Ви журналіст, так?
Це міг зробити хтось ображений на вас…
ОФІС «САМАЧАР» 9.37 РАНКУ
Пане, ключі.
Як Анджалі?
Усе нормально.
Відправити це все в заміський будинок?
Звичайно.
Так, добре.
Ти не помітив, коли виходив?
Твої шкарпетки!
Одна біла, а інша чорна.
Трясця!
Анджалі мене відволікла, коли я одягав шкарпетки.
Що з тобою, Саґаре?
Тебе щось турбує?
Амрутхо…
ця газета.
Я знайшов її в кафе минулої ночі.
Прочитай третю підказку.
Дев'ятого листопада
о 22.45.33
під час аварії навпроти кафе «Дам-Дам»,
як звали пса в машині журналіста Саґара Варми?
Амрутхо, усе аж до дрібниць!
Саме в 33 секунди вантажівка врізалася в машину.
- Що? - Що, трясця, відбувається?
Амрутхо, ти ж знаєш, що ми ще не назвали А.
Але цього ранку Анджалі підійшла й сказала:
«Тату, назвімо А Бегемотом».
Я заповнив кросворд в машині.
Сім літер, «бегемот».
Це слово з семи літер.
Може бути збіг?
Ім'я могло б бути збігом.
Але хто знав, що пес помре в аварії?
Хто це спланував?
І, Амрутхо…
Я був у автосервісі, перш ніж приїхати сюди.
Угадай що?
У паливному баку авто є дірка.
- Що? - Так!
Дірка в паливному баку,
в'їзд вантажівки в машину,
кажу тобі, це сплановано.
Хто міг таке зробити?
Підпиши тут, Коті. Приходь, коли викличуть.
- Не їдь з міста без дозволу. - Добре.
Ходімо.
АДЖАЙ ҐОШ ДЗВОНИТЬ…
Алло.
Алло, пане. Доброго ранку…
Це Аджай Ґош із поліції.
Так, Ґоше.
Ми знайшли водія вантажівки.
Я сам його допитав.
Він ніби їхав 18 годин без перерв.
Каже, коли наблизився до кафе,
на лобове скло впала газета.
Він врізався, бо видимість була погана.
І він не був п'яний.
- Ми перевірили цю історію. Він не винен. - Гей!
- Не відпускайте його. - Пане?
Ґоше, послухайте мене. Історія про газети й аварію —
маячня. Хтось спланував це наперед.
У паливному баку моєї машини є дірка. Я сам бачив на автосервісі.
Ґоше, послухайте мене.
Робіть, що мусите, і хай вилупок зізнається.
Зламайте йому руки й ноги.
Я хочу правди!
Я маю знати, хто за цим стоїть.
Пане…
Ми не можемо допитувати його без вагомих доказів.
Це ризиковано, пане.
Ідіот.
Щойно перевів один лакх. Можу надіслати ще.
Просто дійдіть до суті.
- Пане! - Ґоше, хай він скаже правду.
Не хвилюйтеся, пане. Я з ним розберуся.
- Гей, де водій? - Щойно пішов, пане.
Адвокат вніс заставу. Він розписався і пішов.
Недоумок!
Вітаю, я приніс солодкий паан.
- І особливий для вас, пане. - Не хочу, продавай усередині.
Дякую, пане.
Кало, це я.
Я щойно вніс заставу. Буду вдома за годину.
- Я у відділку поліції. - Гей!
- Я тобі передзвоню. - Ходімо зі мною. Пішли.
- Ходімо! - Чому, пане?
- Так треба, пішли. - Але застава.
Гей, ми забули кілька підписів. Сурібабу про них забув.
Підеш додому за пів години.
- Я тебе відпущу. - Я хочу додому.
Я знаю. Просто ходімо.
Проходь, швидко.
Заходь.
Сідай, чоловіче.
ВІТАЮ!
МУДАК, ЩО ВСТАВИВ НІЖ У СПИНУ
- Думаєш, за цим усім стоїть Чарльз? - Хтозна.
Він психічно нестабільний останні два місяці.
Але зміг надіслати мені ті кляті квіти.
Якщо чесно,
цю посаду мав отримати Чарльз.
Я поговорив із паном Кханом і переконав його не брати Чарльза.
Хай там як, він має зриватися на мені.
Як він посмів перенести це на мою сім'ю!
А якби Анджалі була в машині?
Амрутхо, я вб'ю цього вилупка!
Саґаре…
- Байстрюк! - Заспокойся.
Ми не знаємо точно, чи це Чарльз.
Чому б тобі не спробувати поговорити з ним особисто?
Ви ж знайомі так багато років, так?
Розвій свої сумніви.
Поговори з ним особисто.
ЗАМІСЬКИЙ БУДИНОК ЧАРЛЬЗА 15.28
БАЙСТРЮК МОБІЛЬНИЙ
ВІДХИЛИТИ
Відповідай, Чарльзе.
Трясця!
Лайно.
БУДИНОК БАТЬКІВ МАРІАН 15.30
Алло.
- Алло, Маріан. - Так, Саґаре.
Чарльз з тобою?
Він не відповідає на мої дзвінки. А це важливо.
Його тут немає, Саґаре. Я в домі своїх батьків.
Він у заміському будинку. Знаєш, тому, що поруч із Бхімлі.
Так, я знаю. Мені шкода. Глибоко співчуваю щодо Метью.
Я не зміг бути присутнім. Мені шкода, Маріан.
ЗАМІСЬКИЙ БУДИНОК ЧАРЛЬЗА 17.30
Чарльзе…
Щодо аварії…
Я читав про неї в газетах.
Помер пес, так?
Скажи мені дещо.
Перед аварією
ти знайшов старий брудний шмат газети, як от ці?
Там було написано, що пес помре?
Так… і що?
Ти наступний, Саґаре.
Тобі трясця, гаплик!
Що?
Відтепер це тебе переслідуватиме.
Інші шматки газет знаходитимуть тебе.
Усі, кого ти любив, дорогі тобі…
Усі, з ким ти колись контактував…
Воно вб'є їх жорстоко.
Байдуже, як ти старатимешся, ти не врятуєш ні душі.
Що за чорт?
Є тільки один спосіб спинити це.
Чарльзе, ні!
Трясця.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Творчий керівник Роман Захарчук