Åtta, nio, tio, elva...
EN MÅNAD SEN CHARLES HEM
Mathew, kom vi gömmer oss här.
Nej, jag gömmer mig här.
Jag är så ledsen, Marian.
Charles förlorade sin far, mamma och bror inom loppet av tio dagar.
Det är så hemskt.
Är han okej?
Jag vet inte.
Något bekymrar honom.
Han berättar ingenting för mig.
Det är fullt av tidningsurklipp hemma.
Någon där borta ville ha jordnötter. Fråga vem.
Ge dem detta för 50 rupier.
Jordnötter. Det blir 50 rupier.
Jag beställde inga.
Charles David.
Sir, beställde du?
Ja, det var jag. Hur mycket?
-50 rupier. -Här, varsågod.
"Tragedi drabbar den berömde journalisten Charles Davids hem.
Hans sjuårige son, Mathew, har dött."
Mathew!
Var är Mathew?
Han leker här i närheten.
-Vad är det? -Mathew!
Charles!
Charles, vad är det?
Mathew!
Fan.
Mathew!
Hundra. Nu kommer jag.
Mathew!
Math...
Mathew?
NUTID
Helvete.
SAGARS LÄGENHET KL. 23.45
"Det kommer att förfölja dig från och med nu."
Det är ute med dig!
Det förföljer dig nu.
11 NOVEMBER 2022 POLISCHEFENS KONTOR - KL. 08.03
-Trivedi. -Sir.
Vi behöver en smart polis
för att utreda journalisten Charles död.
Vad gör Kranthi Shenoy nu för tiden?
Hon utreder Kuruvilla-fallet.
Jag tror det är klart.
Rapporten lämnades in för två dagar sen.
Hon är rätt för detta fall.
CHARLES LANTGÅRD KL. 08.22
-God morgon. -Vad är det här, Ranga.
Det här är ingenting. De tvingade hit mig kl. 05.00.
En polis måste arbeta både kl. 05.00
och kl. 01.00 om det krävs.
Tvingade hit dig...
Men du sa...
Jag menade regnet.
Jag förstår.
-Vad heter han? -Charles David.
-Vem anmälde dödsfallet? -Hans fru.
Var hon hemma när det hände?
Nej. Hon var hos sina föräldrar.
Hon skyndade sig hem när han inte svarade i telefon.
Det var då hon upptäckte det.
-Så offret var ensamt hemma. -Ja.
Kom.
-Var hände det? -I sovrummet där uppe.
Varför alla tidningar?
Jag vet inte.
Det är fler i sovrummet. Det är tidningar överallt.
-Vilken kriminaltekniker är här? -Jag ringde Prakash.
Det här rummet.
-Jag hoppas att brottsplatsen är orörd. -Ja.
Ingen har varit där.
Bara kriminaltekniker och ballistiker.
-God morgon. -God morgon, Prakash.
-Ge oss två minuter. -Visst.
Ge mig laserpekaren.
-Hemmabyggd pistol? -Ja.
-Krutrester på händerna? -Kriminalteknikerna kollar det.
Dödstid?
Omkring kl. 16.00-17.00 igår.
Rapporterna är klara snart. Jag kan ge dig en exakt tid då.
Vi hittade bara offrets fingeravtryck på pistolen.
Positionen han sköt sig i,
fingeravtrycken på pistolen,
allt pekar på självmord.
Ett lättstängt fall.
Vad är det för fel?
Ser du blodstänket?
Ja. Det är en från en hemmagjord pistol.
Ett kraftigt pistolskott.
På en brottsplats blir blod ett språk, Ranga.
Det säger oss mycket om brottet.
Och vi måste lyssna.
Ställ dig där.
Lite mer. Lite mer åt sidan.
Precis där.
Det finns blodstänk runt dig, visst?
-Ja. -Bakom dig?
Nej.
Så till höger, till vänster,
ovanför dig och även mellan dina ben finns det blodstänk.
Men precis bakom dig
finns inget blod.
Hur kan det vara ett lättstängt fall?
I samma ögonblick vapnet avfyrades
stod det någon i dörröppningen och såg det ske.
Varför, tror du?
Det är det vi måste ta reda på.
Vi måste ta reda på det.
-Hade offret en telefon? -Ja.
-Lås upp den omedelbart. -Okej.
-Var är hustrun? -På balkongen.
Det är en förbannelse.
Allt började med att hans mamma gick bort.
Sen hans pappa.
Sen hans bror.
Och innan deras minnesstund ens var över
förlorade vi Mathew.
Han var alltid aktiv.
Men helt plötsligt levde han i mörkret.
Han använde en hemmagjord pistol.
Hur fick han tag i den?
Jag visste inte ens att han hade en pistol.
Hur fick han tag på den? Vem gav den till honom?
Jag vet inte.
-Och tidningarna? -Förlåt?
Jag har varit på många brottsplatser.
Men den här är unik.
Ett rum fullt med tidningar är väldigt märkligt.
Efter Charles mamma dog
började han samla på tidningar.
Som en galen fixering.
Han plockade tidningsklipp från gator, sopor,
varje hörn av hemmet och tog dem till sitt rum.
Sen låste han in sig i rummet,
helt ensam,
fäste dem på väggen och läste dem.
De senaste 15 dagarna...
-Ursäkta. -...sov han inte.
Jag frågade honom, men han sa aldrig något.
-Ge mig ett ögonblick. -Ja.
Hans telefon är upplåst.
Okej. Något misstänkt?
Han hade sex missade samtal från frun efter han dog.
Men innan han dog,
hade han åtta missade samtal från "Aset".
Numret är registrerat under namnet Sagar Varma Avudhuri.
Okej.
-Kolla de andra apparna och samtalsdata. -Okej.
Ge mig rapporterna, krutrapporten och den forensiska.
En känd journalist...
KONTORET KL. 09.06
...och Prime-tidningens underredaktör, Charles,
begick självmord med en pistol på sin gård igår kväll.
Begick Charles verkligen självmord?
Eller var det ett överlagt mord?
Media spekulerar om händelsen.
Får jag komma in?
En hemmagjord pistol hittades.
Ja, mr Murthy.
Enligt uppgift pågår en utredning.
Kan du ordna ett kort möte med Sagar?
Ja, visst.
Vad är det om?
Jag började jobba här för att skapa förändring inom journalistiken.
Men vår redaktionspolicy
gör det svårt för mig.
Jag säger till när Sagar är här.
Så du kan prata med honom personligen.
Vi måste övertyga honom på något sätt...
Vi sätter oss där borta.
-Hej, sir. -Hej, sir.
SAGAR VARMA CHEFREDAKTÖR
Dödade du honom?
-Jag bad dig bara att prata med honom. -Amrutha.
-Vad är det med dig, Sagar? -Amrutha, lugn.
Skrik inte.
Jag dödade inte honom.
Jag var arg nog att döda honom.
Men han stod redan med en pistol i handen.
Han sköt sig själv och föll ner död framför mina ögon.
-Det var ett jävla självmord. -Herregud. Va?
Det är sjukt, Amrutha.
Här.
Titta på det här.
Det hände precis som i serien.
Innan idioten dog sa han:
"Det kommer att förfölja dig nu."
-Va? -Vad är "det"? Varför förföljer det mig?
Vad fan händer?
Igår påpekade du att jag hade omaka strumpor.
Kolla in serien. En svart och en vit.
Det är samma. Det är jag
som står vid dörren.
Hur är det möjligt?
Ja.
Jag är ledsen, Sagar.
Du har fullt upp med detta
och tidningslanseringen. Det är så mycket som pågår.
-Är lanseringen imorgon? -Ja.
Helvete.
Fan.
-Jag måste fokusera. -Ja.
-På lanseringen. -Ja.
Ministern kommer att delta imorgon, eller hur?
-Arrangera extra säkerhet. -Självklart.
-Jag vet inte vad som pågår. -Nej.
Är det något annat?
Folk verkar vänta utanför.
-Sathya, kom in. -Okej.
Där.
-Tack för att du tar emot oss. -Hej.
Tack.
Vi har en sammankomst den 16 november, på nationella pressdagen.
Vi vill gärna bjuda in dig som huvudtalare.
-Tack. -Ministern kommer också att vara där.
-Han är vår hedersgäst. -Okej.
Du är en av våra mest anmärkningsvärda alumner.
Du är en stor inspiration för oss alla.
-Vi ser upp till dig. -Vad kul.
-Jag kommer, det blir ett nöje. -Tack.
Jag kommer snart.
-Bara en minut till. -Ja?
Jag skulle vilja bli din praktikant.
Här är mitt CV.
Jag är toppstudent
och guldmedaljör.
Jag läser dina artiklar och ledare.
Du är i princip min mentor.
-Ge Amrutha ditt nummer. -Visst, sir.
Om det finns en öppning hör hon av sig.
-Tack så mycket. -Ja, lycka till.
MANKAPURAM POLISSTATION KL. 10.02
Låt mig gå.
Det är utmattande att ge dig stryk.
Berätta sanningen.
Då får du gå på en gång.
Jag talar sanning, jag vet ingenting.
Ingen anlitade mig för olyckan.
Samma lögn om och om igen.
-Låt mig gå. -Berätta sanningen.
-Berätta! -Snälla!
Jag sliter ut dina ögon.
-Varför torterar du mig? -Sir!
Jag vet verkligen ingenting.
-Jag svär. -Jag vet vad jag ska göra.
Vad ska du göra?
Herregud! Nej! Nej!
Berätta, annars trycker jag ner den i halsen på dig.
-Berätta! -Sir!
Öppna munnen. Kom igen!
Öppna munnen.
Jävla chaufför.
Har du en guldtand?
Var fick du så mycket pengar?
Snälla.
Snälla, låt mig gå!
Herregud. Nej!
-Gapa större. Öppna munnen! -Nej!
Rör dig inte.
Annars blir du av med tungan. Rör dig inte!
Så där ja. Nästan klart.
Hallå, lugna dig.
Skrik inte.
Håll käften.
Kan du hålla käften eller?
Skrik inte. Tyst!
Har du fler guldbitar i munnen?
Nog med breakdans.
S:T LUKAS KYRKA KL. 10.29
Välsignade är de som sörjer, ty de skall bli tröstade.
Jag ber till dig, Herre,
för alla dem som vi älskar,
men inte ser längre.
Låt det eviga ljuset skina över dem.
I dina händer, Herre...
Du omfamnade honom med ömsint kärlek.
Befria honom nu från allt ont,
och ge honom evig vila.
Jag blev förstörd när jag hörde om Charles död.
Jag har känt honom i 17 år.
-Han hjälpte kyrkan... -Ursäkta.
Titta bakom dig till vänster.
Han sitter på nionde raden. Bredvid fönstret.
Det är Sagar Varma Avudhuri.
SAGARS LÄGENHET KL. 11.41
Jag har alltid trott att jag var född till journalist.
Alla historier, människor, spänning, adrenalinkickar...
Jag saknar verkligen mitt jobb.
Där är han.
Sagar, det här är Kranthi Shenoy, polischef.
Hon utreder Charles fall.
-Hej. -Hej, Sagar.
Hon vill prata med dig. Hon har varit här i en timme.
Jag tråkade bara ut henne.
Vill du ha kaffe?
-Ja, tack. -Jag hämtar det.
-En till ms Kranthi också. -Visst.
Prata ni under tiden.
-Försiktigt, Priya. -Ja.
Charles.
Vilken tragedi.
Jag kan inte tro det.
Så du och Charles var vänner?
Ja.
I nästan två år.
Vi var på flera hemliga uppdrag tillsammans.
Han var en bra vän.
Jag var precis på hans minnesstund.
Ja, jag såg dig där.
Det är så att
vi såg missade samtal från dig i Charles telefon.
Du ringde honom åtta gånger igår.
-Varför? -Ja, jag var orolig.
Den senaste månaden
har han varit deprimerad.
Och det som hände hans familj är så galet.
Så jag ringde för att kolla läget.
Och när han inte svarade
så fortsatte jag ringa.
Jag ringde Marian och hon sa
att han vilade upp sig på lantgården.
Så det kändes bra.
Träffade du honom igår?
Nej.
Okej.
Så din relation med honom är bra.
Stämmer det?
Ja.
Varför frågar du?
Han hade skickat ett sms till en kortdesigner på WhatsApp.
Han designade ett kort speciellt för dig.
Du vet: "Grattis, ditt..."
"...förrädiska jävla as."
Ja.
Typiskt Charles.
Ett mörkt sinne för humor.
Inte ens hans födelsedagshälsningar var muntra.
"Ha den äran, mannen!
Du är ett steg närmare graven."
Typiskt honom.
Var var du hela dagen igår?
På kontoret. Amrutha och jag... Amrutha, min assistent.
Vi testade nya maskiner.
Så om vi frågar Amrutha säger hon samma sak?
Ja, självklart.
Förresten, Priya sa till mig
att du kom hem ganska sent igår.
Ja.
Vår tidning lanseras om två dagar.
Det är mycket jobb och blev sent.
Varför var det nödvändigt att tvätta kläder så sent?
Förlåt?
Priya var väldigt glad.
För första gången
tvättade och torkade du dina kläder.
Jag fick olja på skjortan från en maskin på jobbet.
Och oljefläckar måste tvättas på en gång.
Det var därför.
Och hon är gravid.
Det är det minsta jag kan göra för att hjälpa henne.
-Ja, det är sant. -Ja, det var därför.
Okej, Sagar. Tack för hjälpen.
Jag måste gå nu.
BROTTSUTREDNINGSKONTORET KL. 11.55
Hallå. Ja, frun.
Ranga, Sagar har en assistent som heter Amrutha.
Nu är klockan 11.55.
Kolla om Sagar ringer Amrutha under den närmaste minuten, okej?
Okej.
Hallå, it-brott? Är Ravi där?
AMRUTHAS HUS KL. 11.56
-Hej. -Amrutha.
Polischef Kranthi Shenoy besökte mig nyss.
Hon utreder Charles död.
Intyga att jag var på kontoret hela dagen igår.
Och att du var med mig.
-Men, Sagar... -Amrutha.
Jag har ingenting med detta fall att göra.
-Gör bara som jag säger. -Okej.
Var är Kranthi?
Hon gick precis.
-Hej, Ranga. -Hej.
Som du sa, Sagar ringde Amrutha exakt klockan 11.56.
-Jaså? -Ja.
Ska jag avlyssna hans samtal?
Nej, det har vi inte tillstånd till.
Okej.
Men en sak är säker.
Sagar ljög för mig.
Han var definitivt inte på jobbet igår kväll.
Har du hört något om vapenhandlaren?
-Jag undersöker det fortfarande. -Ranga.
Pistolen är en viktig ledtråd i fallet.
Vi behöver veta vem som gav den till Charles.
Uppfattat, jag ska undersöka saken.
-Skynda dig. -Okej.
MANKAPURAM POLISSTATION KL. 12.01
Hallå.
-Hallå. Ge mig goda nyheter. -Tyvärr.
Dåliga nyheter.
-Han är död. -Va?
-Föraren är död. -Va?
Du ville ha sanningen
även om det innebar att bryta hans händer och ben.
Jag gjorde min grej.
Men hur mycket jag än försökte, insisterade han på att han var oskyldig.
Så jag tog i lite till. Och han dog.
Är du helt jävla galen, Ghosh?
-Vad menar du med "tog i lite till"? -Få inte panik.
Dessa saker händer ibland.
Oroa dig inte.
Nu måste vi göra oss av med kroppen.
Känner du till någon säker plats? Vi gör oss av med kroppen tillsammans.
Varför säger du "vi"?
Jag har inget med kroppen att göra.
Sir.
Hur kan du säga så, mr Sagar?
Du drog in mig i den här skiten.
Du har visst med det här att göra.
Håll käften! Vad var det jag bad om?
Sanningen! Inte att du skulle döda honom!
Som sagt, jag har inget med kroppen att göra.
Fixa det på något sätt.
Du sa själv att sånt här händer.
Få det att se ut som ett cellbråk.
Ring mig aldrig om det här igen, okej?
Fan ta dig, Ajay! Fan ta dig!
Helvete.
Helvete!
UTKANTEN AV VIZAG - ANKAYYAPALEM KL. 23.10
SAGARS LÄGENHET KL. 23.56
Hallå.
Hej, mr Sagar.
Jag antar att du sover sött. Stör jag?
Sluta ringa mig, sa jag.
Jag ringde för att berätta att jag har dumpat förarens kropp.
Bra. Berätta inte för mig var du dumpade den.
Hörru. Lyssna på mig noga.
Klart jag måste berätta.
Jag hoppade över en vägg för första gången
och dumpade kroppen i generatorrummet.
Vilket generatorrum?
På din pappas lantgård.
Det generatorrummet.
Jag såg det sist.
Nu har jag inget med kroppen att göra.
Du får ta hand om allt.
Antingen kommer vi båda undan.
Eller så åker vi båda i fängelse.
Allt ligger i dina händer.
Hejdå.
En sak till. Jag glömde.
Fan ta dig.
Helvete!
SAGARS LANTGÅRD KL. 00.48
Undertexter: Sanna Greneby
Kreativ ledare Teresia Alfredsson