‫שלוש שנים קודם ניו דלהי, 22:32‬
‫הוא בנו של שר בממשלה והוא מוכר סמים.‬
‫קהינדה הניגרי נתן לך את כל ההוכחות.‬
‫אבל עשית את כל הדרך לדלהי‬
‫ומסרת את כל הראיות לשר.‬
‫תאר לך שנחשוף את השערורייה הזאת.‬
‫איך נפיק מזה תועלת?‬
‫תחשבי על התמונה הגדולה יותר.‬
‫איך זה יועיל לעיתון ולקריירות שלנו?‬
‫על זה אנחנו צריכים להסתכל.‬
‫את יודעת מה?‬
‫סגרנו עסקה עם השר.‬
‫כל מודעה של המפלגה שלו תופיע בעיתון שלנו.‬
‫הוא קנה את כל שטח הפרסום.‬
‫את יודעת כמה כסף זה?‬
‫אמרוטה,‬
‫חשוב מאוד שלאנשי תקשורת כמונו תהיה השפעה על האנשים בעמדות כוח.‬
‫כן.‬
‫צר לנו להודיע לך שטיסתך בוטלה עקב תנאי מזג האוויר.‬
‫שיט. הטיסה בוטלה.‬
‫מתי הטיסה הבאה?‬
‫נצטרך לחכות עד הבוקר.‬
‫טוב, עשינו עסקה עם השר.‬
‫אני מניח שזה הזמן לחגוג.‬
‫כן.‬
‫אדוני, מפתחות החדרים שלך.‬
‫- תתרענני ותפגשי אותי במסעדה. - אוקיי.‬
‫- וואו! - איך אני נראית?‬
‫את נראית מדהים.‬
‫עוד לא ראיתי אותך ככה.‬
‫תודה.‬
‫אמרת שזאת חגיגה, אז...‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫אז מתי אפגוש את בעלך?‬
‫בכל פעם שאני שואל, את אומרת שהוא מחוץ לעיר.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫צי הסוחר.‬
‫עשרה חודשים בכל פעם.‬
‫הוא חוזר הביתה פעם או פעמיים בשנה.‬
‫גם זה בלי התראה.‬
‫הוא אוהב להפתיע אותי כנראה.‬
‫אמרת שאלה נישואים מאהבה?‬
‫כן.‬
‫הכרנו בקולג'. הוא היה גדול ממני.‬
‫הוא היה קצת רכושני ביחס אליי.‬
‫חשבתי שזאת התנהגות רומנטית אז,‬
‫אבל אחרי שהתחתנתי הבנתי‬
‫שהוא מתקשה לשלוט בכעסו.‬
‫הוא התחיל להכות אותי.‬
‫במקום רק עשרה חודשים,‬
‫הלוואי שהוא לא היה חוזר הביתה כל השנה.‬
‫היי.‬
‫החלטנו לחגוג הערב.‬
‫ואני מת על השיר הזה.‬
‫רוצה לרקוד?‬
‫בסדר?‬
‫בואי.‬
‫השליח‬
‫התינוקת שלנו.‬
‫כיום 16:42‬
‫מה זאת אומרת "התינוקת שלנו"?‬
‫אני מצטערת, סאגר.‬
‫רק הבוקר גיליתי שאני בהיריון.‬
‫לא ידעתי.‬
‫היית בהיריון?‬
‫- כן. - מה?‬
‫אמרוטה.‬
‫אמרוטה, מה הקטע?‬
‫אמרוטה, דיברנו ברור מההתחלה.‬
‫את נשואה ואני נשוי.‬
‫אמרנו בלי סיבוכים, שזה רק פיזי, לעזאזל!‬
‫- אבל... - הבטחת לי שתיזהרי.‬
‫- איך יכולת לתת לזה לקרות? - נזהרתי, סאגר.‬
‫נזהרתי מאוד.‬
‫גלולות למניעת היריון לא יעילות במאה אחוז, נכון?‬
‫פשוט... איכשהו זה קרה.‬
‫מה זאת אומרת? פאק!‬
‫את בטוחה שההיריון היה ממני?‬
‫לא היה אף אחד אחר?‬
‫למה אתה מתכוון, סאגר?‬
‫בסדר.‬
‫אני מצטער. אני ממש מצטער, אמרוטה. אני מצטער.‬
‫איך אתה יכול לומר דבר כזה?‬
‫אני מצטער. לא הייתי צריך להגיד את זה.‬
‫אני מצטער, אמרוטה.‬
‫מה כל החבלות האלה?‬
‫מי עשה לך את זה?‬
‫שש שעות קודם לכן הבית של אמרוטה‬
‫לא.‬
‫שיט.‬
‫מה נסגר?‬
‫טאפס.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫- היית אמור לבוא עוד שבועיים, לא? - רציתי להפתיע אותך.‬
‫אני צריך לשירותים דחוף.‬
‫- תשלמי לנהג המונית. - בסדר.‬
‫עברו שמונה חודשים מאז שהייתי בבית.‬
‫כלבה.‬
‫אני קורע את התחת שלי שם, ואת פה מזדיינת עם מישהו!‬
‫מי זה? מי זה, לעזאזל?‬
‫מי זה, לעזאזל?‬
‫מי זה?‬
‫איך יכולת לעשות לי את זה?‬
‫כלבה!‬
‫איך יכולת לעשות לי את זה?‬
‫מי זה?‬
‫אמרת לו... את השם שלי?‬
‫הוא הכה בלי רחמים, אבל לא.‬
‫יופי. נהגת נכון.‬
‫עכשיו, במחשבה שנייה, טוב שהיית בהיריון.‬
‫- למה? - כלומר, תראי, זה בהורוסקופ שלי.‬
‫תקראי מה כתוב.‬
‫תסתכלי מה כתוב.‬
‫מזל תאומים.‬
‫התינוק שלי ימות ברחם אימו.‬
‫המשרתת התקשרה אליי בדיוק אז. היו לפרייה כאבים.‬
‫אמרוטה, את יודעת באיזה מתח הייתי?‬
‫אבל איזו הקלה.‬
‫זה מעולה שנכנסת להיריון.‬
‫אחרת, פרייה או התינוק בוודאי היו נפגעים.‬
‫הצלת אותנו בעצם.‬
‫בקושי ניצלנו.‬
‫תודה, אמרוטה.‬
‫בכל מקרה, תקשיבי.‬
‫קחי את כרטיס האשראי הזה.‬
‫הוא יהיה שימושי להוצאות בית החולים וכו'.‬
‫הנה, קחי.‬
‫ואת יודעת, זה לא בסדר שנעבוד יחד עכשיו.‬
‫זה לא טוב לשנינו. בואי נפסיק.‬
‫אני אמצא לך כמה הצעות עבודה טובות.‬
‫- אתן לך המלצות טובות, בסדר? - אדוני, אתה כאן?‬
‫הרופאה רוצה אותך בחדר 315.‬
‫אוקיי, אני בא.‬
‫גברתי.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫את לא אמורה לצאת מהחדר. בואי.‬
‫למה את נותנת לי כל כך הרבה כסף?‬
‫אני צריכה שתעשי בשבילי משהו חשוב.‬
‫זהירות.‬
‫הדירה של סאגר 17:53‬
‫- אוקיי? - כן.‬
‫- איך את מרגישה, גברתי? - אני בסדר.‬
‫- אימא. - היי!‬
‫מה קרה, אימא? פחדתי נורא.‬
‫לא קרה כלום, אנג'ו.‬
‫לאימא רק היו קצת כאבים. היא הלכה לבית החולים, בסדר?‬
‫עכשיו היא בסדר.‬
‫- אל תדאגי, בסדר? בואי. - אוקיי.‬
‫היי. שלום, סהאנה.‬
‫- היי. - היי.‬
‫היי, קיארה, ג'אנווי, דנביקה.‬
‫- כולן כאן, מה? - כן, דודה.‬
‫- שכחתי. - היי, דוד.‬
‫- היום מסיבת הפיג'מות, נכון? - יש!‬
‫בסדר. לכו לשחק למעלה.‬
‫- קאמקשי, תשמרי על הילדות. - תשמרי על הילדות.‬
‫בסדר, גברתי.‬
‫- תיזהרו. - בואי.‬
‫טפסו במדרגות לאט.‬
‫זוזו.‬
‫תעשו לי מקום. גם אני רוצה לראות.‬
‫שלום. ברוכים השבים ל"צללי רפאים".‬
‫האם רוחות ושדים באמת קיימים?‬
‫"צללי רפאים" הוא הערוץ שחוקר את זה באופן מדעי.‬
‫קיבלנו דוא"ל מצ'אנדראהס.‬
‫היום, אנחנו בקניון בטירופור שסגור כבר חודשיים.‬
‫- גוש שם? - הוא כאן, אדוני.‬
‫13 בנובמבר 2022 משטרת מנקאפורם - 12:15‬
‫אבל הוא לא מקבל אנשים. אדוני, בבקשה תקשיב לי.‬
‫אדוני.‬
‫הראש שלך בעננים, בנאדם?‬
‫אנשים אקראיים מתפרצים פנימה.‬
‫אדוני, ניסיתי לעצור אותו. הוא לא הקשיב.‬
‫גוש.‬
‫סליחה שדיברתי אליך בגסות באותו היום.‬
‫אני צריך לדבר איתך על משהו חשוב. בבקשה, תקשיב לי.‬
‫אתה אומר "סליחה" ו"בבקשה" רק כשאתה צריך משהו.‬
‫אחרת, זה "לעזאזל" ו"לך תזדיין".‬
‫אז מה עשית עם הגופה?‬
‫טיפלתי בזה. אל תדאג.‬
‫משתמש במוח העיתונאי שלך, אה?‬
‫תיזהר.‬
‫פקד קרנטי שנוי מחפשת את קוטי בכל העיר.‬
‫היא כבר נפגשה איתי.‬
‫אז היא הגיעה גם אליך.‬
‫באת לפה כדי לומר לי את זה?‬
‫גוש.‬
‫תקרא את הגדרה שלוש בתשבץ הזה.‬
‫פשוט תקרא.‬
‫"בתאונת דרכים ליד דאם דאם דאבה בכביש החוף,‬
‫"מת כלבו של העיתונאי הידוע סאגר וארמה אבודורי. מה היה שם הכלב?"‬
‫מה זה?‬
‫העיתון שמצאתי לפני שהתאונה קרתה.‬
‫לפני התאונה?‬
‫תראה את זה.‬
‫צ'ארלס, קולגה שלי.‬
‫הוא ירה בעצמו למוות מול העיניים שלי.‬
‫לפני שהוא לחץ על ההדק, העיתון הזה היה ביד שלו.‬
‫אז...‬
‫אנשים מתים בכל מקום שאליו אתה הולך או מה?‬
‫עכשיו הגעת לתחנה. מה יקרה לי?‬
‫זה על מותו של הנהג קוטי.‬
‫"מישהו נתן לו מכות נמרצות לפני שהוא מת לבסוף.‬
‫"ואפילו עקר את שן הזהב שלו."‬
‫אין מצב שמישהו ידע על שן הזהב.‬
‫- איזו שן זהב? - הייתה לו שן זהב בפה.‬
‫עקרתי אותה.‬
‫בכל מקרה, איפה מצאת את העיתון הזה?‬
‫הוא לא היה מת כמו שאמרת.‬
‫כשהגעתי לחדר הגנרטור, הוא היה מגואל בדם כולו‬
‫והתהלך בחדר.‬
‫הוא החליק, נפל על סכין קצבים גדולה ומת.‬
‫העיתון הזה יצא לו מהבטן.‬
‫אז הוא לא היה מת?‬
‫אבל...‬
‫גוש,‬
‫אני מוצא את כל העיתונים האלה לפני שהאנשים האלה מתים.‬
‫הם מחפשים אותי.‬
‫כלומר, איך העיתון הזה הגיע לבטן שלו?‬
‫בחקירה הוא צעק חזק.‬
‫לא, אדוני.‬
‫- זה פח האשפה. - בסדר, בוא נחפש.‬
‫היי, סורי.‬
‫היי, סורי!‬
‫אדוני.‬
‫לפני יומיים זרקת את חתיכות העיתון, זוכר?‬
‫- מאיפה הן הגיעו? - העיתונים האלה?‬
‫פאנדו מחנות הפאן מביא לכאן פאן כל יום.‬
‫הם עטופים בעיתון.‬
‫לעסנו את הפאן וזרקנו את הניירות לשם.‬
‫כל הכבוד.‬
‫לך.‬
‫אם אביא את בעל חנות הפאן ואתן לו מכות בסגנון שלי,‬
‫נוציא ממנו את האמת.‬
‫ואז אני אצטרך לזרוק את הגופה, אה?‬
‫גוש.‬
‫זאת לא הנקודה.‬
‫מישהו מתכנן את זה.‬
‫ואני והמשפחה שלי על הכוונת שלו.‬
‫צריך לגלות מי זה.‬
‫אנא, אני זקוק לעזרה. המחיר לא חשוב.‬
‫בסדר.‬
‫שלח לי תמונות של כל קטעי העיתונים.‬
‫אני אבדוק את זה.‬
‫מה הבעיה?‬
‫תסתכל על אלה.‬
‫האות קא בשפת הטלוגו הפוכה.‬
‫אתה צודק.‬
‫היא הפוכה בכל העיתונים.‬
‫- בסדר, תשלח לי את זה. - שלחתי.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫בסדר?‬
‫אל תדאג.‬
‫תחנת משטרת התנועה 14:16‬
‫מה היה התאריך אז, רנגה?‬
‫עשרה בנובמבר, גברתי.‬
‫מתי אשתו של קוטי אמרה שהוא התקשר?‬
‫בין 11:00 ל-12:00 בצהריים.‬
‫- תתקשר לעו"ד של קוטי ותשיג פרטים. - בסדר, גברתי.‬
‫בוקר טוב, גברתי.‬
‫- בוקר, ניראנג'ן. - בוקר, גברתי.‬
‫תראה את הצילומים מאזור תחנת מנקאפורם בעשרה בנובמבר.‬
‫אני רוצה רק את הצילומים מהמצלמה שפונה לתחנת המשטרה. אוקיי?‬
‫בסדר, גברתי.‬
‫אני אתקשר אם אצטרך עוד משהו.‬
‫גברתי, עורך הדין אומר שהוא שחרר את קוטי בערבות,‬
‫דיבר איתו בתחנת האוטובוס קצת ועזב בסביבות 11:30 בבוקר.‬
‫אם כך, תראה לי את הצילומים בין השעות 11:00 ו-12:00 בבוקר.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. אז השעה היא 11:22 בבוקר.‬
‫- זה עורך הדין שעוזב ברכב? - כן, גברתי.‬
‫יש עוד אדם שעומד שם.‬
‫לעזאזל!‬
‫לא לקחנו בחשבון את הגשם.‬
‫הסרטון חשוך מדי.‬
‫גברתי, שמת לב למטרייה?‬
‫הוא יצא מהתחנה ולקח את קוטי פנימה.‬
‫בהחלט ייתכן שזה אג'יי גוש.‬
‫ייתכן שכן וייתכן שלא.‬
‫הצילומים לא חד משמעיים.‬
‫הראיה הזו לא מספיקה, רנגה.‬
‫גברתי, נניח שאג'יי גוש דיבר אמת ושחרר את קוטי.‬
‫אם זה נכון, אמורים להיות צילומים של קוטי כשהוא יוצא מהתחנה.‬
‫ניראנג'ן, נעבור מהר על הצילומים מכל היום.‬
‫כן, גברתי.‬
‫ניראנג'ן, עצור.‬
‫רנגה, קוטי לא יצא מאז.‬
‫רק מכוניתו של אג'יי גוש עזבה את התחנה בשעה 22:18.‬
‫- כן, גברתי. - רנגה, גוש אמר לנו‬
‫- שהוא נסע הביתה מוקדם באותו ערב. - את צודקת, גברתי.‬
‫- אתה יודע איפה הוא גר? - כן, גברתי. מגורי המשטרה במאמידיפטנם.‬
‫מאמידיפטנם. מנקאפורם.‬
‫היי, מאמידיפטנם!‬
‫אם אתה רוצה להגיע מתחנת מנקאפורם למאמידיפטנם,‬
‫- אתה צריך לפנות שמאלה, נכון? - כן, גברתי.‬
‫אבל הוא נסע ישר.‬
‫- אדוני, קראת לי? - תמלא את הרכב בסולר.‬
‫- לך. - אבל מילאתי מכל אתמול.‬
‫- הוא כבר ריק? - אני חייב לך הסבר?‬
‫רנגה, מה המרחק מתחנת מנקאפורם למאמידיפטנם?‬
‫רק שלושה, ארבעה ק"מ, גברתי. לא יותר.‬
‫אם זה שלושה, ארבעה ק"מ,‬
‫מכל הדלק לא אמור להיות ריק למחרת, נכון?‬
‫כן, גברתי.‬
‫כדי שזה יקרה, גוש היה צריך לנסוע רחוק מאוד באותו לילה.‬
‫- רנגה. - גברתי.‬
‫- תברר מי ספק הסלולרי של גוש. - בסדר, גברתי.‬
‫שישתמשו בג'י-פי-אס לברר איפה הוא היה בתשעה בנובמבר בחצות‬
‫ותגלה לאן הוא נסע.‬
‫קיו סלולר 15:02‬
‫- בוקר טוב. ברוכים הבאים לקיו סלולר. - בוקר טוב.‬
‫אני מאנוג'. איש הקשר שלך כאן. בבקשה, גברתי.‬
‫אספתי נתוני השיחות ומידע מהג'י-פי-אס‬
‫של שני המספרים ששלחת.‬
‫כמה שיחות היו בין המפקח גוש לסאגר וארמה?‬
‫לאן הם הלכו באותו יום? כמה זמן הם שהו שם? כל הפרטים.‬
‫- תני לי שתי דקות, גברתי. - לא, זה בסדר.‬
‫תחנת משטרת מנקאפורם‬
‫אג'יי גוש יצא ממשטרת מנקאפורם ב-22:18,‬
‫נסע 42 קילומטרים והגיע לאנקאייאפלם.‬
‫המספר הזה נשאר שם כמעט 47 דקות.‬
‫אחר כך הוא עזב את המקום והגיע למגורי המשטרה במאמידיפטנם.‬
‫בשעה 00:18,‬
‫סאגר וארמה יצא מסיריפוראם ולבסוף הגיע לאנקאייאפלם.‬
‫מאנוג', כמה זמן סאגר היה שם?‬
‫רק רגע, גברתי.‬
‫כמעט שלוש שעות וחצי, גברתי.‬
‫הוא חזר לסיריפוראם בסביבות השעה 04:28.‬
‫אז בחצות שניהם נסעו לאותו מקום.‬
‫- וסאגר היה שם 3.5 שעות. - כן.‬
‫- משהו קרה שם, רנגה. - כן, גברתי.‬
‫צריך לבדוק את בית החווה הזה.‬
‫בית החווה של סאגר 16:10‬
‫- כן? - זה הבית של מר אנאנד וארמה?‬
‫כן.‬
‫תיק נעדר. אנחנו צריכים לחפש בבית החווה.‬
‫הנה צו החיפוש.‬
‫- אתם תלכו שמאלה. - כן, אדוני.‬
‫- את לחדר הפינתי. - כן, אדוני.‬
‫- מאלש, תבדוק למעלה. - כן, אדוני.‬
‫הדירה של סאגר‬
‫- הלו? - סאגר, המשטרה כאן.‬
‫איזה תיק נעדר.‬
‫הם עורכים חיפוש בבית.‬
‫מה שמו של הקצין?‬
‫איזה קרנטי.‬
‫מה העניין באמת?‬
‫שום דבר, אימא. זה רק מקרה קטן. זה הכול.‬
‫לא עשינו שום דבר רע.‬
‫הם יעשו את תפקידם וילכו.‬
‫גברתי, חיפשנו בכל פינה בבית.‬
‫לא מצאנו שום רמז לגבי קוטי.‬
‫- רנגה. - גברתי.‬
‫לך תביא את המטרייה.‬
‫מה את מחפשת, גברתי?‬
‫- אם אתה רוצה לדעת על מישהו... - גברתי.‬
‫...אתה צריך רק לחטט באשפה שצבר מכל השבוע.‬
‫תקבל הרבה מאוד מידע.‬
‫- תראה מה זה. - בסדר, גברתי.‬
‫זה מכל סיד, גברתי.‬
‫- רנגה, מלבין. - כן, גברתי.‬
‫צבע הסיד נראה חדש.‬
‫תראי, עדיין רטוב.‬
‫הם גם ניקו את הרצפה.‬
‫תראה כמה זה מסודר.‬
‫כשיורד בחוץ גשם כבד,‬
‫מה כל כך דחוף לסייד ולנקות את החדר?‬
‫אלא אם מנסים להסתיר משהו.‬
‫- רנגה. - גברתי.‬
‫שני אלה נראים מצוחצחים, נכון?‬
‫על האחרים יש בוץ.‬
‫כן, גברתי.‬
‫תראה. גם החבית הזאת הוזזה לא מזמן.‬
‫נניח שקוטי‬
‫הוחזק כבן ערובה בחדר הזה.‬
‫נגיד שהוא ניסה לברוח‬
‫והם הרגו אותו.‬
‫החדר מלא דם.‬
‫הם צריכים להיפטר מהגופה של קוטי.‬
‫נניח שהם גררו את הגופה החוצה.‬
‫אני בטוחה שהם לא היו הולכים בכיוון הזה.‬
‫יש פנסי רחוב.‬
‫הם בטח הלכו למקום חשוך.‬
‫שזה מכאן.‬
‫מה המשקל שלך, רנגה?‬
‫בערך 70 קילו, גברתי.‬
‫אם אדם שמשקלו 70 קילו משאיר טביעת רגל כזאת עמוקה,‬
‫דמיין איזה משקל הטביע סימן עמוק כזה.‬
‫זה צריך להיות לפחות 140 קילו.‬
‫כן, גברתי.‬
‫אז האיש שהלך כאן‬
‫בטח סחב אבן כבדה או שק ענק.‬
‫או גופה לצורך העניין.‬
‫מה יש בצד הזה, רנגה?‬
‫גברתי...‬
‫- ונו, בוא הנה. תזיז את החבית לפה. - אדוני.‬
‫תחזיקי, גברתי.‬
‫תן לי את האלה שלך.‬
‫תיזהרי, גברתי.‬
‫שטח החווה של רדי 16:55‬
‫- רנגה, תסתכל לכאן. - גברתי.‬
‫אותן טביעות רגליים.‬
‫- רנגה. - גברתי.‬
‫מצאנו את גופתו של קוטי, גברתי.‬
‫רציתי למצוא אותו בחיים.‬
‫הדירה של סאגר 17:03‬
‫- אני מהמאפייה. הגברת הזמינה פחזניות. - אוקיי.‬
‫גברתי, הגיעו פחזניות מהמאפייה.‬
‫בנות, הפחזניות הגיעו!‬
‫בואו לקחת.‬
‫זהירות.‬
‫תודה, דודה.‬
‫- בואו נעלה למעלה ונאכל באוהל. - אוקיי.‬
‫- תחפרו מהר. - בסדר.‬
‫שטח החווה של רדי 17:34‬
‫- מהר. מתחיל להחשיך. - בסדר, אדוני.‬
‫קדימה, מהר.‬
‫אדוני, ריח רע מגיע מלמטה.‬
‫גברתי, ריח רע מגיע מלמטה.‬
‫שלום. ברוכים השבים ל"צללי רפאים".‬
‫תודה רבה לכל מי שכותב לנו ותומך בנו.‬
‫אנג'ו!‬
‫- מה קרה, אימא? - רדי למטה ותחליפי שמלה.‬
‫בסדר, אני באה.‬
‫- אני תכף חוזרת. - טוב.‬
‫תבואי מהר.‬
‫אנג'ו!‬
‫אנג'לי!‬
‫אימא, השמלה תקועה. אני לא מצליחה להוריד אותה.‬
‫אימא!‬
‫אנג'ו, כמה פעמים אני צריכה להגיד לך?‬
‫- איפה אנג'לי? - היא בדיוק ירדה, דודה.‬
‫אימא.‬
‫סאגר.‬
‫סאגר!‬
‫כן, פרייה. מה?‬
‫אני לא מוצאת את אנג'לי.‬
‫- חיפשת כמו שצריך? - חיפשתי בכל מקום.‬
‫אני לא מוצאת אותה.‬
‫בסדר, אל תיבהלי. היא בטח בסביבה.‬
‫- אלך לחפש אותה, אוקיי? - כן.‬
‫אנג'לי.‬
‫מצאת את אנג'לי?‬
‫- סאגר! - מאיפה הגיעו הפחזניות האלה?‬
‫הזמנתי אותן לילדות. איפה אנג'לי?‬
‫כמה הזמנת?‬
‫- שש. זה באמת חשוב עכשיו? - איפה שאר הפחזניות, פרייה?‬
‫הילדות לקחו אותן למעלה. סאגר, אנג'לי...‬
‫איפה הניירות מהפחזניות?‬
‫איפה עוד נייר אחד?‬
‫זוזו.‬
‫איפה העיתון האחרון?‬
‫פאק.‬
‫"טרגדיה במשפחתו של העיתונאי סאגר וארמה.‬
‫"בתו בת השש, אנג'לי, מתה.‬
‫"היא נפלה לפיר המעלית שנשאר פתוח בטעות.‬
‫"המעלית הופעלה."‬
‫אימא.‬
‫"גופה נמחץ בין המעלית לקיר,‬
‫"מה שגרם למותה."‬
‫אימא.‬
‫אנג'לי.‬
‫- הלו, ראמנה. כבה את המעלית. - אוקיי.‬
‫- ראמנה, נתק את החשמל. - בסדר.‬
‫שאף אחד לא ייכנס למעלית.‬
‫- מהר, רמאנה! תכבה! - בסדר, אדוני.‬
‫כבה את המעלית!‬
‫- נתק מהר את החשמל! - מיד, אדוני.‬
‫אני בדרך לשם.‬
‫- אנג'לי! - אימא.‬
‫אנג'לי!‬
‫אימא.‬
‫הוא אומר לי לכבות את המעלית.‬
‫מישהו אחר יתלונן שכיביתי אותה.‬
‫אנג'לי!‬
‫אימא.‬
‫אנחנו נאחר לרכבת. תזדרזי.‬
‫אנג'לי!‬
‫אימא.‬
‫פאק!‬
‫- אדוני. - ראמנה, אמרתי לך לנתק את החשמל!‬
‫אני מטפל בזה, אדוני. אני בדרך.‬
‫אימא.‬
‫- תנתק! מהר! - כן, אדוני. דקה אחת.‬
‫אימא.‬
‫אנג'לי!‬
‫אנג'לי! לא!‬
‫שמישהו יעזור!‬
‫אנג'לי!‬
‫תרגום כתוביות: נעמי מאזוז‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬