Vi overser noget et sted.
Jeg ved ikke hvad.
Vi overser noget.
Måske skulle du lade det ligge lidt?
Du har arbejdet i seks timer.
Kommissærens kontor lægger pres på mig.
Vi skal indgive rapporten om to dage.
-Skal jeg bestille mere kaffe? -Nej.
Hvad er det?
Disse rødder. Se på rødderne.
De virker ret kraftige.
Der er et stort banyantræ, hvor vi parkerede.
Rødderne kunne tilhøre det træ.
Banyantræets rødder kan gå tre til fem meter ned i jorden, ikke?
Jo.
Nogen må have gravet meget dybt, for at rødderne ser sådan ud.
Husker du, hvor dybt vi gravede den dag?
Vi fandt hunden omkring halvanden meter nede.
Så disse rødder kom ikke frem, da vi gravede der.
Siger du, at Sagar...
Han begravede hunden halvanden meter under overfladen.
Men han gravede helt sikkert fire til seks meter ned.
Kun sådan kunne de rødder ligge her.
Hvorfor gravede han mon så dybt?
Hvor skal jeg begrave A?
-Hr. Reddys jord er forladt, ikke? -Jo.
Begrav ham der. Jeg taler med hr. Reddy.
Javel.
Enhver, der gravede her, ville stoppe, når de fandt hunden.
Ingen ville forvente et andet lig derunder.
Genialt.
SAGARS LANDSTED 08.42
VÆRT FOR BERØMT YOUTUBE-KANAL "ÅNDER I SKYGGEN"
KIRAN REDDY FUNDET DØD
Journalistik...
"Journalistik - Værdier og Ideologier"
Skal jeg sende tingene til landstedet?
FRA DHOOTHA PUBLICATIONS I 1962
DHOOTHA PUBLICATIONS
PORT COLONY, VEJNUMMER 9, SATHYAVEEDU, VISAKHAPATNAM - 530035
Sagar?
Hvad laver du her?
-Du er... -Det er mig, Sathya. Praktikanten.
Jeg kom for at invitere dig til mødet.
-Ja, selvfølgelig. Sathya. -Ja.
-Du indsendte en ansøgning, ikke? -Jo.
-Dhootha Publications? -Det her er Dhootha. Vi ejer det.
-Er det dit? -Det er vores families.
Min bedstefar var chefredaktør.
-Jeg er opkaldt efter ham. -SatyaMurthy.
Men kom ind først.
Tag plads.
Te eller kaffe?
Nej tak.
Kan jeg møde SatyaMurthy?
Desværre lever han ikke mere.
Han forsvandt pludselig i 1962.
Derfor ophørte forlaget og avistrykkeriet.
Min familie mistede alt.
Vi lavede trykkeriet om til vores hus.
Det gør mig ondt.
Men...
Kan du fortælle mig noget om hans artikler eller bøger?
Du kan se hans værelse. Måske hjælper det?
Kom, lad mig vise dig det.
Kom med.
Min bedstefar, hr. SatyaMurthy.
Værelset står, som han forlod det.
Hans bøger, skrivebord, aviser fra dengang...
Min far har bevaret alt til ære for hans minde.
Sathya!
Et øjeblik. Jeg er straks tilbage.
-Hvad er der, far? -Hvem er derinde?
-Hvem sagde, du måtte åbne døren? -Far, jeg ville...
Hvorfor låste du op?
Jeg sagde, at kun jeg måtte åbne den.
-Far! -Hvem er derinde? Få dem ud!
Far, lad nu være.
-Først spørg ham... -Men, far...
Chandra Murthy?
Er han din far?
Hvem lod dig komme ind?
Gå straks ud.
Folk som dig har ikke ret til at gå derind.
Hvorfor er du her?
Jeg laver research på Dhootha.
Laver du research på Dhootha?
Du fortjener end ikke at sige det ord.
Far.
Du sagde, du skulle ud, når jeg kom tilbage. Så gå.
-Men, far... -Gå så.
Jeg leder efter nogle detaljer.
Du finder ingen information her.
Intet kunne være værre end en journalist som dig, der skriver om min far.
Min far og den avis har en glorværdig historie.
Ødelæg den ikke med dine modbydelige ord.
Hvad?
At du siger, de havde en flot historie, gør det ikke sandt.
Hvad var så fantastisk?
Han grundlagde en avis, og så forlod han sin familie og forlaget.
Hvad er så flot ved det?
Hvem har fortalt dig alt det?
Ingen behøver fortælle mig noget.
Alt findes på internettet.
Har du læst det på internettet?
Er du journalist?
Kender du journalistikkens grundlæggende principper?
Først når vi har dobbelttjekket alt flere gange, og det stemmer,
skriver vi eller taler om det.
Så sig det. Hvad er sandt, og hvad er falsk.
Ellers skriver jeg kun det, jeg ved.
BOGLANCERING
Mens den berømte journalist SatyaMurthys bog
Journalistik - Værdier og Ideologier lanceres,
byder vi alle gæster velkomne og takker dem.
Jeg beder parlamentsmedlem Raghavaiah tale til forsamlingen.
Vær hilset, alle sammen.
Jeg har deltaget i mange politiske møder som parlamentsmedlem.
Men at være æresgæst ved bogens lanceringsceremoni
gør mig utrolig stolt.
SatyaMurthy er min nære ven.
Hans avis hedder Dhootha.
I dag ligger den nummer et i Andhra Pradesh.
Betydningen af denne avis er,
at når information eller en nyhed trykkes i Dhootha,
kan vi være sikre på, at det er den absolutte sandhed.
SatyaMurthy elsker
sit land og journalistikken.
Jeg må fortælle jer om en særlig hændelse under frihedskampen.
Dengang havde SatyaMurthy sammensat en gruppe med unge, der tænkte som ham.
Skjult for britiske blikke
udgav han nyheder til folket og satte dermed sit liv på spil.
Han fandt på et pænt navn til at formidle nyheder.
"Dhootha."
Det er også navnet på hans avis.
Dhootha blev et problem for den britiske general dengang.
Han sendte tropper for at ødelægge trykkeriet.
SatyaMurthy mødtes med mig og sagde: "Lad dem ødelægge trykkeriet."
"Vil de anholde mig, så lad dem.
"Men trykpressen må vi beskytte frem for alt."
For trykpressen er SatyaMurthys våben.
Vi flyttede trykpressen til Satyapatnam-fyrtånet samme nat.
Briterne bankede os gule og blå
for at få os til at afsløre, hvor trykpressen stod.
Vi udholdt smerten og sagde intet.
Efter vi blev løsladt, fortsatte vi med at udgive Dhootha fra fyrtårnet.
Siden da har fyrtårnet været Dhoothas logo.
Ved at blande sin erfaring, kærlighed og respekt for journalistikken
har SatyaMurthy skrevet bogen.
Man kan se ham i alle ord deri.
Der er ikke andre, der fortjener sådan en ære som denne.
Jeg håber, denne bog bliver en ledestjerne
for nye generationers journalistik,
er mine sidste ord.
Tak.
Til alle gæster, der kom af respekt for mig
og min kære ven Raghavaiah, siger jeg tak.
Tidligere gik ledere ind i politik
med den hensigt at gøre noget godt for folket og deres land.
Raghavaiah er sådan en mand.
Men tiderne skifter.
Flere og flere ledere går ind i politik
for at få magt og penge.
Sammen med politik er journalistsektoren også ved at blive korrupt.
Journalister, der burde stille spørgsmålstegn ved fejl,
udgiver falske artikler for penge.
Husk en ting.
Politik og journalistik er som de to togspor.
De bevæger sig parallelt med hinanden
og skal føre demokratitoget til sejr.
Under ingen omstændigheder bør de to sider mødes.
Det er den tanke, der inspirerede mig til at skrive denne bog.
Jeg ønsker ikke, at journalistikken besudles.
Som journalist
kan vi måske ikke ændre verden med vores værdier og principper.
Men vi kan inspirere forandring hos mindst en person.
Og den forandring vil føre landet mod fremskridt.
JOURNALISTIK - VÆRDIER OG IDEOLOGIER SKREVET AF: SATYAMURTHY
-Bhupathi. -Javel.
Murthy,
tror du virkelig, at politik og journalistisk vil forenes?
Ikke kun det.
Der vil komme værre grusomheder i fremtiden.
Politiske partier kunne etablere deres egne aviser...
...og snuppe friheden fuldstændig fra journalistikken.
Vent og se.
-Ja, Bhupathi? -Vil du signere den for mig?
-Hvordan har din søn det? -Han har det fint.
Han går i skole.
DE BEDSTE ØNSKER, SATYAMURTHY
-Hej, Chakrapani, kom. -Goddag.
-Dette er Chakrapani. -Okay.
-Goddag. -Goddag.
Han har grundlagt et nyt parti, Prajavakku.
Han deltager i valget som min modstander for første gang.
At se mit navn på samme stemmeseddel som dit er en ære.
Jeg vil ikke konkurrere med dig.
Det er på høje tid at se unge i politik.
Helt sikkert. Det glæder mig.
-Må jeg tage et billede med dig? -Ja da. Kom.
Kom.
Hr. Bhupathi, vær med.
Ceremonien var fantastisk.
Det var ikke tilfældigt.
Du fik det til at ske.
I skyndingen med at afslutte bogen glemte du nogle ting.
Derfor...
Billetter til Tirupathi?
Du lovede at komme på besøg, når du fik en søn.
Der er gået to år. Du har helt glemt det.
Du burde tage afsted.
Og opleve den kommende festival.
Der er valg.
Det ville være en byrde at klare alt alene.
Arbejdet med pressen er ingen byrde for mig.
Men...
Han sagde, han ville sørge for det.
Og du siger altid,
at udover dig kan kun Bhupati drive avisen ordentligt.
Hvorfor tøver du? Lad os tage afsted.
Hvornår går toget?
Kl. 18.00 mener jeg. Se på dem.
Behold dem.
Se.
-Hvor skal vi hen? -I dag er Ayudha Puja.
Jeg har arrangementer med pressen.
DHOOTHA PUBLICATIONS
-Subbayya. -Ja.
-Er ritualet begyndt? -Nej. Vi venter på dig.
Kom så.
-Subbayya. -Ja.
Vi tager til Tirupathi.
Vi er væk i tre dage.
Bhupathi færdiggør artiklerne til tryk.
-Følg hans instrukser. -Javel.
Bhupathi, vi burde tage til fyrtårnet efter ritualet.
Hvad er der, kære?
Laver jeg en lille fejl, når jeg skriver, smider jeg straks papiret væk.
Papirkurve er for små.
Du burde lave færre fejl.
-Lad mig rydde op først. -Det kan vi gøre senere.
Giv mig gurkemejen og cinnoberrød. Lad os begynde ritualet.
Dengang og også sammen med mig...
Ja, kære. Du har gentaget det tit.
Dette var dit våben under frihedskampen.
Den har været meget igennem med dig.
Den er som dit første barn.
-Ellers andet? -Det var det.
Susheela.
-Hvad er der, kære? -Se lige her.
Fotos fra gårsdagens ceremoni.
Det ser fint ud.
Jeg glemte kokosnødder til ritualet i overmorgen.
-Skal jeg sende Kalpana ud til gården? -Ja.
Godt så.
Kalpana.
-Kalpana! -Kommer, frue.
Jeg rengør værelset.
Hvad sagde lægen?
Hun kommer ikke til at gå igen.
Han gav hende disse skinner på.
Snart må hun sidde i kørestol.
Ved du, hvad de siger om venstrehåndede i...
-Hvad? -De siger, at Shaitan holder af dig.
-Så I er slægtninge. -Det er sandt.
Kan du lide mit partilogo?
-Det er pænt. -Jeg har en erklæring til den.
Prajavakku-partiet knuser oppositionen med deres offentlige dominans.
Kan du lide det? Tryk det i jeres avis.
Vi kan finde på sejrserklæringen senere.
Hvad er din plan for at vinde?
Fortæl mig det.
SatyaMurthy er taget til Tirupathi, som du bad om.
Han er tilbage om tre dage.
Vi har kun tre dage til det.
Hvad er planen?
Der er en stuepige, Kalpana, hos Raghavaiah.
Hun har en forførende brun teint.
Hvad helvede siger du?
Jeg vil have et parti, der ikke bare forsvinder.
Mit parti skal bestå i generationer.
Så vi burde planlægge alt fra bunden og op.
Forstået?
Kalpana har været under min indflydelse i to år nu.
Nu gør hun alt, jeg siger. Hun har blind tiltro til mig.
Jeg har givet hende en vigtig opgave.
-Jeg forklarer. -Undskyld.
Det er hende.
Vent i to minutter. Jeg er straks tilbage.
Undskyld.
Undskyld...
Lad mig gå. Nogen kunne se os.
Har du den med?
Ja.
Her.
Jeg var så bekymret for, at nogen så mig.
Det var en kamp.
Mine hænder gjorde så ondt.
Åh nej! Gør dine hænder ondt?
Føles det bedre?
Tog du det fra rummet, jeg bad om?
Ja, fra herrens værelse ovenpå.
Godt.
Kom tilbage hertil samme tid i morgen, okay?
Kom nu sikkert hjem.
Hvad er det?
Kalpana havde det med fra Raghavaiahs værelse.
Forførte du hende over to år for en lås?
Lyt nu til mig.
Det er en messinglås.
Jeg giver den til Sambadu
og får lavet to kopier i jern
og dækker dem med messing.
Beder vi ham gøre låsen tyndere,
kan vi flytte hurtigt rundt på den.
Giv mig den magnet.
Og det søm.
Magneter tiltrækker ikke messing.
Men er det jern,
kan vi åbne og lukke låsen fra den anden side.
Åbne og lukke.
Jeg øver mig på den ene af de to låse.
Jeg sørger for, jeg kan åbne den let med magneten.
Jeg giver den anden lås til Kalpana.
Sæt denne på herrens værelse. Okay?
Tag også den her med.
-Hvad er det? -Kager.
Giv dem til herren og alle i huset.
Hvorfor?
Sig, du skal forloves.
Vi gifter os efter valget, ikke?
Du må ikke spise dem.
Når du kommer ned til søen i aften, giver jeg dig noget særligt sødt.
Okay?
-Okay. -Gå så.
Kalpana, børnene leger udenfor. Giv også dem nogle.
Jeg har lige givet dem.
Hvad er anledningen, kære?
Hun skal giftes, onkel.
Så hun deler kager ud.
Hvornår præsenterer du os for brudgommen?
Han sagde, han ville komme og bede om din velsignelse snart.
Det er fantastisk. Hør, kære. Vi har alle besluttet noget.
Du har ingen familie.
Vi har behandlet dig som en datter.
Du er en af os.
Så til dine bryllupsudgifter
og for at sikre, at du aldrig lider nød,
har vi åbnet en bankkonto i dit navn.
Vi indsætter et beløb hver måned fra nu af.
Tak.
Sæt det i midten.
-Hvor er kagen til mig? -Her.
Kære!
Kalpana, kom her.
-Ændrede du låsen? -Ja.
-Uddelte du kagerne? -Ja.
Du sagde, du havde noget særligt?
Ja. Kom i først.
Nej. Nogen kunne se os.
Hvem er her? Pyt med det. Kom i.
Og vi skal giftes. Hvorfor være genert? Kom nu i.
Jeg sagde, kom nu i.
Slip mig.
-Der er ingen her. -Herren er sådan en sød person.
Han har sat 15.000 ind på min bankkonto til bryllupsudgifter.
Virkelig?
Hvorfor bad du mig om at fjerne låsen og sætte den på igen?
Lad mig fortælle dig hvorfor.
Mens jeg dræber hende,
trykker du næste dags avis på forhånd alene.
Tag så hen til søen med betjent Ramana og pressen om en halv time.
Forstået?
Send først liget til lighuset.
Hvad skete der?
Selvmord.
Hun var stuepige hos Raghavaiah.
De har gruppevoldtaget hende.
Hun var bange for ydmygelsen ved, at det kom frem.
Hun skrev en selvmordsbesked og druknede sig.
Hvad er det, du siger?
Står Raghavaiah bag?
Ja, den selvsamme mand.
Det kan jeg ikke tro.
Vi undersøger det her til morgen.
Okay. Kom så.
Avis.
PARLAMENTSMEDLEM RAGHAVAIAHS STUEPIGE BEGÅR SELVMORD
Hvad skete der i det hus?
Hvem står bag den uskyldige sjæls selvmord?
En tilsyneladende god mand,
der kæmpede i frihedskampen.
Faktisk tager han rosen for vores uafhængighed.
Hvad er hans svar?
Hvad er garantien for, det ikke sker for jeres kvinder?
Hvem står bag den onde handling?
Er det hans sønner eller Raghavaiah?
Jeg blev knust, da jeg så nyheden i Dhootha denne morgen.
Vi kender alt til Dhootha og hr. SatyaMurthy.
Han trykker kun information, hvis det er sandt.
Raghavaiah er en god ven af hr. SatyaMurthy.
Han ville ikke forsvare en forbryder, ikke engang en ven.
Hvordan kan vi lade dem gå?
Det kan vi ikke.
Har vi valgt sådan en afskyelig mand i alle de år?
Jeg siger ikke dette på grund af valget.
Jeg er dybt frustreret over denne tragiske hændelse.
Jeg stiller disse spørgsmål for de fattige.
Vi kan ikke lade sådan en mand gå fri.
Lad os trække ham ud og konfrontere ham. Kom så.
Hey, Raghavaiah!
Hvem er ansvarlig for det, der skete? Kom ud!
Du skylder os et svar!
Kom så ud!
Vent, folkens!
Tag det roligt!
Vi anholder ham, når vi har talt med ham.
Hr. Raghavaiah.
Hr. Raghavaiah, åbn døren.
-Bryd døren ned. -Javel.
Undersøg alle værelser.
-Okay. -Gennemsøg alle værelser.
Alle dørene nedenunder står åbne.
-Der er ingen hjemme. -Okay. Kom med mig.
Hr. Raghavaiah.
Døren er låst indefra.
-Bryd den ned. -Javel.
Det er rædselsvækkende.
De har begået masseselvmord.
Det her er dagens avis.
De troede ikke, at folk ville finde ud af det.
Se efter, om alle vinduer er lukkede.
Alle vinduer er lukkede.
Hoveddøren er også låst.
Der er ingen grund til mistanke.
Det er helt sikkert selvmord.
Mor. Far.
Forsigtigt.
Subbayya er vist hjemme.
Hvad er der?
Undskyld...
RAGHAVAIAHS STUEPIGE BEGÅR SELVMORD.
-Hvem skrev det her? -Bhupathi.
Han kom til trykpressen i aftes og sendte alle hjem.
Jeg havde på fornemmelsen, at det var lusket.
Jeg forventede ikke, at han gjorde det her.
Hvad foregår der?
Hun har arbejdet for den familie i ti år.
De behandlede hende som deres egen datter.
Tror du, de kunne gøre sådan noget?
Jeg taler med Raghavaiah.
-Undskyld. -Ja?
Hele familien begik masseselvmord i morges.
Du godeste!
Nej. Det her sker ikke. Jeg må gå.
Bhupathi!
Hey, Bhupathi!
-Hvad er der? -Hvor er Bhupathi?
Han er ikke hjemme. Han gik.
-Hvorhen? -Det ved jeg ikke.
Han har tilbragt meget tid med Chakrapani.
-Skål, Bhupathi! -Skål!
-Skål, Ramana Ghosh! -Skål!
"Og den forandring vil føre landet mod fremskridt."
"Politik og journalistik er som de to togspor.
"De bør ikke mødes."
Sådan noget pjat!
Vi er ikke fjolser, der lytter til en gammel mands vås.
Glem alt om jernbanespor.
Vi må blive ét.
Vi må hjælpe hinanden.
Dræbe alle, der står i vejen og blive succesrige.
Det er politiks sande essens.
Kun de, der tør dræbe, kan regere over landet for altid.
Hvorfor dræbte du alle, men ikke den lille pige?
Den lille pige?
Hvilken lille pige?
Den yngre søns anden datter. Hun har polio.
Hun lå i hjørneværelset.
Polio? Jeg så hende ikke.
Intet problem. Pigen var heldig.
-Hvad gjorde du med hende? -Jeg sendte hende til slægtninge.
At sende ligene til kirkegården uden et ligsyn var svært.
Ramana, dit job er ikke slut endnu.
SatyaMurthy er tilbage i morgen.
Du skal fortælle ham, at efterforskningen var grundig.
At familien voldtog den pige.
Du må overbevise ham om,
at Raghavaiahs familie er skyldig.
Falder ham for det, generer han os ikke mere.
Og han vil værdsætte mig.
Jeg behøver ikke føre valgkampagne mere.
Jeg vinder en jordskredssejr.
Chakrapani, parlamentsmedlem.
Indenfor ti år er jeg regionsminister Chakrapani.
Okay. Tag os med dig opad.
-Du bliver helt sikkert forfremmet. -Okay.
Hvad vil du have, Bhupathi?
Jeg vil have min egen trykpresse og avis.
Og uendelig rigdom.
Hvem bekymrer sig om værdier, principper og etik?
Din egen avis.
En avis, der støtter mit parti.
Det får jeg til at ske. Skål!
-Skål! -Skål!
Tænk, at Bhupathi har gjort alt det.
Burde vi fortælle politiet det?
Betjent Ramana Ghosh er på deres side.
De har udnyttet offentlighedens tillid til Dhootha
og forvandlet en løgn til sandhed.
Det tilgiver jeg dem aldrig.
Jeg afslører deres sande kulør i samme avis i morgen.
Jeg viser Bhupathi
sandhedens magt.
Chakrapani, det næste parlamentsmedlem, undskyld, den næste regionsminister.
Festen var fantastisk.
Fremtidige politichef, vi ses i morgen.
Når den gamle er tilbage.
Du får din egen presse.
Sov fredeligt.
En cigaret?
DE BEDSTE ØNSKER, SATYAMURTHY
SatyaMurthy var her.
Hvad taler du om?
Du sagde, han først kom tilbage i morgen.
Dette er bogen, han signerede for mig. Jeg glemte den i bilen.
Hvordan endte den her?
Mon han hørte os?
Kom så.
Kom nu, hurtigt.
Kommer.
Hvornår kom I tilbage fra Tirupathi?
For lidt siden.
I skulle komme i morgen, ikke?
Vi blev tidligt færdige, så...
Er herren hjemme?
Han er gået, det var arbejde.
Gået ud?
Jeg kommer fra trykpressen. Han var der ikke.
Hvor tog han hen?
Det ved jeg ikke. Han sagde det ikke.
-Hvordan gik pilgrimsrejsen? -Fint.
-Okay. Vi ses i morgen. -Okay.
Han ved alt.
Han fortalte det til sin kone.
Der var panik i hendes blik, da hun så på mig.
Han udstiller os i morgendagens avis.
Alt det hårde arbejde er spildt.
Han ødelægger alt.
Og tror du, at vi bare lader ham gøre det?
Han må være ved trykpressen, hvis han vil trykke det.
Jeg ved, hvor han er taget hen.
Ramana, gå den vej. Bhupathi, kom med mig.
Hvem der?
Dig?
Du kom tilbage tidligere end planlagt.
Jeg sagde i morgen, ikke?
Skulle du komme tilbage og finde ud af det her
og blive vred på os?
Var det nødvendigt?
Forstår du, hvad du har gjort?
Du har dyppet hænderne i blod i stedet for blæk.
Du har ødelagt den respekt og det ansvar, som journalistikken har.
Hvorfor gjorde du det?
Var det kun for de penge, som Chakrapani tilbød?
Skam dig!
Karma får ram på dig.
Denne synd vil hjemsøge dig og din familie for altid.
Du har gjort alt det, en journalist ikke burde.
Jeg kan måske tilgive Ramana Ghosh og Chakrapani.
Dig...
Dig skåner jeg ikke.
Jeg afslører sandheden for offentligheden.
I morgen tidlig...
Slip mig!
Hey!
Slip mig!
I DAG
Bhupathi mødtes med min mor næste morgen
og advarede hende mod at sige, at hendes mand var forsvundet.
Han truede med at dræbe mig, hvis hun gjorde.
Min mor havde kun mig.
Så hun tav for at beskytte mig.
Hun fortalte mig sandheden på sit dødsleje.
Det gør mig ondt.
Jeg talte uden at kende sandheden.
Står trykpressen stadig i Satyapatnam-fyrtårnet?
Måske. Måske ikke. Jeg ved det ikke.
Du har fået al den information, du har brug for.
Skriv, hvad du vil, hvordan du vil.
Undskyld.
Jeg undskylder. Far burde ikke...
Det er okay. Pyt med det. Okay?
Afslutter du min praktik?
Når en ny person begynder i vores firma,
bydes de velkommen med en fyldepen.
Du behøver ikke praktikken.
Gør kurset færdigt, og bliv ansat her.
-Jeg ønsker dig alt det bedste. -Mange tak.
Du deltager i indvielsen, ikke?
Jo. Kan du minde mig om det på dagen?
-Selvfølgelig. -Fantastisk.
-Okay, tak. -Jeg siger tak.
Far, jeg var så bekymret for,
at han ville blive såret af dine ord og afslutte min praktik.
Han har tilbudt mig et job.
Job? Med ham?
Det accepterer jeg ikke.
Jeg vil ikke ende som dig. Jeg vil have succes.
Jeg har håb for min fremtid.
Jeg advarer dig, fordi jeg ønsker, du får en god fremtid.
Den fyldepen tilhørte din bedstefar.
Når du vælger en bestemt vej,
kan det være ekstremt vanskelig at forlade den.
Tag den rigtige beslutning.
Hvad hjalp bedstefars værdier og principper ham?
Hvad har du opnået ved at følge i hans fodspor?
Du har ikke kunnet brødføde din familie.
Jeg kan ikke leve som dig.
Bedstefar, som om!
FYRTÅRNET 20.12
KA
Tekster af: Toni Spring
Kreativ supervisor: Anders Søgaard