DEN 15 NOVEMBER 2022 KL. 07.58
Vi missar något.
Jag vet inte vad,
men vi missar något.
Varför tar du inte en paus och vilar lite?
Du har jobbat på det i sex timmar.
Det är mycket press från polisdirektörens kansli.
Rapporten måste in om två dagar.
-Ska jag beställa en kaffe till? -Nej.
Vad är det?
Titta på de här rötterna.
De ser väldigt tjocka ut.
Det fanns ett stort banjanträd där vi parkerade bilen.
Rötterna kan vara från det trädet.
Rötterna på ett banjanträd går 3-5 meter djupt, inte sant?
Ja.
Någon måste ha grävt väldigt djupt för att rötterna ska komma upp så här.
Minns du hur djupt vi grävde den dagen?
Hundkroppen låg på cirka en meters djup.
Så rötterna kom inte upp när vi grävde upp marken.
Säger du att Sagar...
Han begravde hunden på en meters djup.
Men han grävde definitivt ner till sex meters djup.
Först då kan rötterna ha kommit i vägen.
Varför grävde han så djupt?
Var ska jag begrava A?
-Herr Reddys mark är tom, eller hur? -Ja.
Begrav honom där. Jag pratar med Reddy.
Okej.
Om någon skulle gräva upp graven skulle de sluta vid hunden.
Ingen skulle förvänta sig en annan kropp därunder.
Lysande.
SAGARS LANTGÅRD KL. 08.42
KIRAN REDDY VÄRD FÖR BERÖMDA YOUTUBE-KANALEN
"GHOST SHADOWS" HITTAD DÖD
Journalistik...
"Journalistik, Ideal och värderingar."
Ska jag skicka det här till lantgården?
UTGIVEN AV DHOOTHA 1962
DHOOTHA PUBLICATIONS
PORT COLONY, VÄG 9, SATHYAVEEDU, VISAKHAPATNAM - 530035
DHOOTHA PUBLICATIONS SATHYAVEEDU, KL. 10.06
Sagar?
Vad gör du här?
-Du är... -Sathya. Jag pluggar på Jono Global.
Jag bjöd in dig till avslutningen.
-Just det ja, Sathya. -Ja.
-Du skickade väl in en praktikansökan? -Ja.
-Dhootha Publications? -Det här är Dhootha. Det tillhör oss.
-Är det ditt? -Min familjs.
Farfar, SatyaMurthy, var chefredaktör.
-Jag är döpt efter honom. -SatyaMurthy.
Kom in först.
Varsågod och sitt.
Te eller kaffe?
Nej, tack.
Får jag träffa SatyaMurthy?
Han är inte med oss längre.
Han försvann plötsligt 1962.
Det var då publiceringen och tryckeriet slutade.
Min familj förlorade allt.
Vi konverterade tryckeriet till ett hus.
Jag beklagar.
Men...
Kan du berätta för mig om hans artiklar eller böcker?
Du kan få se hans rum. Det kan vara till hjälp.
Kom, jag ska visa dig.
Kom in.
Min farfar, herr SatyaMurthy.
Rummet är precis som han lämnade det.
Hans böcker, studiebord, tidningar från den tiden...
Min pappa har bevarat allt till hans minne.
Sathya!
Ett ögonblick. Jag kommer snart.
-Vad är det, pappa? -Sathya, vem är där inne?
-Vem sa att du fick öppna dörren? -Pappa, jag bara...
Varför låste du upp?
Jag sa ju att bara jag får låsa upp.
-Pappa! -Vem är där? Säg åt dem att gå ut!
Pappa, snälla.
-Fråga honom först... -Men pappa...
Chandramurthy?
Är han din far?
Vem släppte in dig?
Ut med dig på en gång.
Folk som du har ingen rätt att sätta sin fot därinne.
Vad gör du här?
Jag forskar om Dhootha.
Forskar du om Dhootha?
Du förtjänar inte ens att säga ordet.
Pappa.
Du sa att du skulle gå ut när jag kom tillbaka. Gå.
-Men, pappa... -Gå, Sathya.
Jag letar bara efter några detaljer.
Du hittar ingen information här.
Inget skulle vara värre än att en journalist som du skriver om min far.
Min far och tidningen har en stolt historia.
Solka inte ner den med dina vidriga skrifter.
Vadå?
Ditt påstående om en stolt historia bekräftar den inte.
Vad var så bra med den?
Han startade en tidning och övergav sedan sin familj och förlaget.
Vad är så bra med det?
Vem har berättat det?
Ingen behövde berätta det för mig.
Det står överallt på nätet.
Läste du om det på internet?
Är du ens journalist?
Vet du ens journalistikens grundläggande princip?
Först när vi har dubbelkollat information och fastställt att den är sann
skriver eller pratar vi om den.
Berätta då för mig vad som är sant och falskt.
Annars skriver jag bara det jag vet.
BOKLANSERING
Vi välkomnar och tackar alla gäster som är här idag
när berömda journalisten Kodinala SatyaMurthy
släpper sin bok Journalistik, Ideal och värderingar.
Jag vill be regionrådet Raghavaiah att komma upp och tala.
Hej, allihopa.
Som regionråd har jag deltagit i många politiska möten.
Men att vara huvudgäst vid dagens boklansering
gör mig stolt.
SatyaMurthy är en nära vän.
Hans tidning heter Dhootha.
Idag intar den förstaplatsen i Andhra Pradesh.
Det som kännetecknar Dhootha
är att när information eller nyheter publiceras i den
kan vi vara säkra på att det är den absoluta sanningen.
SatyaMurthys kärlek
för landet och journalistyrket är stor.
Jag vill berätta för er om en speciell incident under frihetsrörelsen.
På den tiden hade SatyaMurthy bildat en grupp med unga likasinnade.
Han gömde sig från britternas vakande ögon
och publicerade nyheter för folket med risk för sitt liv.
Han kom på ett bra namn för detta sätt att förmedla nyheter.
"Dhootha."
Det är också namnet på hans tidning.
Dhootha blev ett problem för den tidens brittiska general.
Han skickade styrkor för att förstöra tryckpressen.
Då träffade SatyaMurthy mig och sa: "Låt dem förstöra tryckeriet.
Låt dem gripa mig.
Men vi måste skydda tryckpressen till varje pris."
För tryckpressen är SatyaMurthys vapen.
Vi flyttade tryckpressen till fyren i Satyapatnam den natten.
Britterna slog oss gula och blå
för att få oss att avslöja var den var.
Vi uthärdade smärtan och sa inte ett ord.
Efter vår frigivning fortsatte vi att publicera Dhootha från samma fyr.
Sedan dess är fyren Dhoothas logotyp.
SatyaMurthy har skrivit denna bok genom att blanda sin erfarenhet, kärlek
och respekt för journalistiken.
Han finns i varje ord av boken.
Jag kan inte tänka mig en bättre lämpad författare till denna bok.
Med förhoppningen att boken blir vägledande
för kommande journalistgenerationer
avslutar jag mitt tal.
Tack.
Jag vill tacka alla som är här av respekt för mig,
och jag vill också tacka min kära vän, Raghavaiah.
Tidigare gav sig ledare in i politiken
med den enda avsikten att göra gott för folket och sitt land.
Raghavaiah är en sådan man.
Men tiderna förändras.
Fler och fler ledare ger sig in i politiken
för makt och pengar.
Vid sidan av politiken är även journalistbranschen drabbad av korruption.
Journalister som ska ifrågasätta misstag
publicerar falska artiklar för pengar.
Kom ihåg en sak.
Politik och journalistik är som en tågräls.
De rör sig parallellt med varandra
och är avsedda att leda demokratins tåg till seger.
Under inga omständigheter får dessa två sidor mötas.
Det var denna tanke som inspirerade mig att skriva denna bok.
Jag vill inte att journalistiken ska besudlas.
Som journalist
kanske vi inte kan förändra världen med våra värderingar och principer.
Men vi kan inspirera till förändring i åtminstone en person.
Och den förändringen kommer att leda landet mot framgång.
JOURNALISTIK - IDEAL OCH VÄRDERINGAR. FÖRFATTARE: SATYAMURTHY
-Bhupathi. -Ja.
Murthy,
tror du att politik och journalistik kan gå hand i hand?
Mer än så.
Det kan komma värre illdåd i framtiden.
Politiska partier kan etablera sina egna tidningar
och ta ifrån journalistiken dess frihet.
Vänta och se.
-Ja, Bhupathi? -Kan du skriva på den här åt mig?
-Bhupathi, hur mår din son? -Han mår bra.
Han går i skolan.
MED LYCKÖNSKNINGAR SATYAMURTHY
-Hej, Chakrapani. Kom här. -Hej.
-Det här är Chakrapani. -Okej.
-Hej. -Hej.
Grundare till nya partiet, Prajavakku.
Han är med i valet för första gången som min motståndare.
Att ha mitt namn med ditt på valsedlarna är en ära.
Jag menar inte att tävla med dig.
Fler unga bör ge sig in i politiken.
Definitivt. Jag är glad.
-Kan vi ta ett foto tillsammans? -Visst.
Kom.
-Herr Bhupathi, du också. -Okej.
Ceremonin var fantastisk.
Den hände inte av sig själv.
Du fick den att hända.
I din iver att skriva klart boken glömde du en del saker.
Så därför...
Biljetter till Tirupathi?
Du lovade resa dit när du hade fått en son.
Det har gått två år nu. Du har helt glömt bort det.
Du borde åka.
Du får inte missa den kommande festivalen.
Det är valtider.
Det blir för jobbigt för dig att hantera allt på egen hand.
Arbete som rör tidningen är aldrig jobbigt för mig.
Men, Bhupathi...
Han sa att han tar hand om det.
Dessutom säger du alltid
att Bhupathi är den enda som kan driva tidningen ordentligt förutom du.
Vad tvekar du på? Vi åker!
När går tåget?
Kl. 18.00 tror jag, kolla biljetterna.
Ta hand om dem.
Titta.
-Vart ska vi? -Det är verktygens dag.
Vi ska till tryckeriet för en ritual.
DHOOTHA PUBLICATIONS
-Subbayya. -Sir.
-Har ritualen börjat? -Vi väntade på dig.
Kom.
-Subbayya. -Ja.
Vi ska till Tirupathi.
Vi blir borta i tre dagar.
Bhupathi avgör vilka artiklar som ska tryckas.
-Följ hans instruktioner. -Okej.
Bhupathi, vi borde åka till fyren efter ritualen.
Vad är det här?
Om jag gör misstag när jag skriver kastar jag papperet direkt.
De ryms inte i soppåsar längre.
Se till att göra mindre fel.
-Låt mig städa upp. -Lakshmi, det kan vi göra senare.
Ge mig gurkmejan och vermillion. Låt oss börja ritualen.
Lakshmi, jag har väl berättat om min historia med den här...
Ja, älskling. Du har berättat många gånger.
Den var ditt vapen under frihetsrörelsen.
Ni har gått igenom mycket tillsammans.
Den är som ditt första barn.
-Något mer? -Nej, bara det.
Susheela.
-Vad är det? -Titta på det här.
Foto från gårdagens ceremoni.
Ser trevligt ut.
Vi behöver kokosnötter för den heliga ritualen i övermorgon.
-Ska jag skicka Kalpana till gården? -Visst.
Okej.
Kalpana.
-Kalpana! -Jag kommer, frun.
Jag städar rummet.
Vad sa doktorn?
Hon kommer nog inte att kunna gå igen.
Hon har fått en fotskena för tillfället.
Hon kommer att behöva rullstol snart.
Vet du vad de kallar vänsterhänta inom...
-Vad? -De säger att Satan är förtjust i en.
-Ni måste vara släkt. -Det stämmer.
Vad tycker du om vår partisymbol?
-Jättefin. -Den kommer med en deklaration.
Prajavakku-partiet krossar oppositionen med sin dominans i samhället.
Gillar du det? Publicera det.
Vi kan tänka på våra segeruttalanden senare.
Vad är din plan att vinna?
Berätta.
Jag skickade SatyaMurthy till Tirupathi som du bad om.
Han är tillbaka om tre dagar.
Vi har bara tre dagar på oss.
Vad är planen?
Kalpana, hembiträdet hos Raghavaiah
är riktigt förförisk med sin bruna hy.
Vad fan snackar du om?
Jag vill inte att partiet ska gå upp i rök.
Mitt parti ska hålla i generationer.
Det betyder att vi måste planera allt från grunden.
Förstått?
Kalpana har varit under mitt inflytande i två år nu.
Hon gör vad jag än säger. Hon litar blint på mig.
Jag har gett henne en viktig uppgift.
-Jag ska förklara. -Hallå.
Det är hon.
Vänta två minuter. Jag kommer snart.
Ursäkta.
Ursäkta...
Släpp mig. Någon kan se oss.
Tog du med den?
Ja.
Här.
Jag var rädd att någon skulle se mig.
Det var svårt.
Det gjorde ont i händerna.
Nej! Har du ont i händerna?
Känns det bättre?
Tog du det från rummet jag bad dig om?
Ja, från herrns rum på övervåningen.
Bra.
Kom tillbaka samma tid imorgon, okej?
Gå hem försiktigt nu.
Vad är det här?
Kalpana tog med den från Raghavaiahs rum.
Förförde du henne under två år för denna regel?
Lyssna på mig noga, Bhupathi.
Regeln är av mässing.
Jag går till Sambadu med den här,
gör två kopior i järn
och pläterar dem med mässing.
Om vi ber honom att göra regeln tunnare,
kan vi enkelt flytta den fram och tillbaka.
Ge mig magneten.
Och spiken.
Magneter attraherar inte mässing.
Men om den är av järn
kan vi öppna och stänga regeln från andra sidan.
Öppna och stänga.
Jag övar med en av de två reglarna.
Jag ska se till att jag enkelt kan öppna regeln med hjälp av magneten.
Jag ger den andra regeln till Kalpana.
Ta den här och installera i herrns rum. Okej?
Ta dessa också.
-Vad är det? -Sötsaker.
Dela ut dem till alla i huset.
Varför?
Säg att du är förlovad.
VI ska gifta oss efter valet, inte sant?
Du får inte äta godiset.
När du kommer till sjön i kväll ska jag ge dig speciella sötsaker.
Okej?
-Okej. -Gå.
Kalpana, barnen leker ute. Ge lite till dem också.
Jag gav dem precis, frun.
Vad är högtiden?
Hon ska gifta sig.
Så hon delar ut sötsaker.
När ska du presentera brudgummen för oss?
Han sa att han ska komma och be om din välsignelse snart.
Toppen. Lyssna, kära du. Vi har tagit ett beslut.
Du har ingen familj.
Vi har aldrig sett dig som anställd.
Du är en av oss.
Så för dina bröllopskostnader,
och för eventuella problem i framtiden,
har vi öppnat ett bankkonto i ditt namn.
Vi sätter in pengar varje månad från och med nu.
Okej.
Sätt det i mitten.
-Var är min sötsak? -Här.
Älskling!
Kalpana, kom hit.
-Installerade du regeln? -Ja.
-Delade du ut sötsakerna? -Ja.
Jag skulle väl få sötsaker?
Ja. Hoppa i först.
Nej. Någon kan se oss.
Det är ingen här. Oroa dig inte. Kom.
Dessutom ska vi gifta oss. Varför så blygsam? Kom.
Kom, sa jag.
Släpp mig.
-Det är ingen här. -Herrn är så snäll.
Han har satt in 15 000 på mitt bankkonto för bröllopet.
Jaså?
Varför bad du mig ta bort regeln och sätta tillbaka den på samma ställe?
Jag ska berätta varför.
Lagom till att jag dödar henne
kommer du att trycka nästa dags tidning på egen hand.
Gå till sjön med polisinspektör Ramana och pressen om 30 minuter.
Förstått?
Skicka kroppen för obduktion.
Vad hände?
Självmord.
Hon var herr Raghavaiahs hembiträde.
De gruppvåldtog henne.
Hon var rädd för förnedringen ifall det skulle läcka.
Hon skrev ett självmordsbrev och dränkte sig.
Vad säger du?
Är politikern Raghavaiah bakom detta?
Ja, det är han.
Jag kan inte tro det.
Vi undersöker saken imorgon.
Okej. Nu går vi.
Tidning.
POLITIKERN RAGHAVAIAHS HEMBITRÄDE HAR BEGÅTT SJÄLVMORD
Vad händer i det där huset?
Vem bär skulden för hennes självmord?
Han säger sig vara en bra man
som kämpade under frihetsrörelsen.
Han tar faktiskt åt sig äran för vår självständighet.
Vad är hans svar på detta?
Vad är garantin för att det inte ska hända era kvinnor?
Vem ligger bakom detta?
Är det hans söner eller han själv?
Jag blev förkrossad när jag såg nyheten i Dhootha i morse.
Vi vet hur det är med Dhootha och herr SatyaMurthy.
Han publicerar bara uppgifter om de är sanna.
Och Raghavaiah är en god vän till herr SatyaMurthy.
Han skonar inte ens en vän om han är en brottsling.
De får inte komma undan.
Nej, de får inte komma undan.
Har vi valt en så avskyvärd man under alla dessa år?
Jag säger inte detta på grund av valet.
Jag är djupt frustrerad över denna tragiska händelse.
Jag ifrågasätter dem å de fattigas vägnar.
Vi kan inte skona en man som han.
Vi släpar ut honom och konfronterar honom. Kom.
Raghavaiah!
Vem är ansvarig för vad som hände? Kom ut!
Du är skyldig oss ett svar!
Kom ut!
Vänta!
Lugna ner er!
Vi ska prata med honom innan vi griper honom.
Herr Raghavaiah.
Herr Raghavaiah, öppna dörren.
-Sparka in dörren. -Okej.
Sök igenom alla rum.
-Okej. -Kolla alla rum noggrant.
Alla dörrar är öppna på nedervåningen.
-Ingen är hemma. -Okej. Kom med mig.
Herr Raghavaiah.
Herr Raghavaiah!
Dörren är låst från insidan.
-Sparka in den. -Okej.
Det här är fruktansvärt.
De har begått massjälvmord.
Det här är dagens tidning.
De antog att ingen skulle få reda på det.
Kolla om alla fönster är stängda.
Alla fönster är stängda.
Ytterdörren var också låst.
Det finns inget utrymme för misstankar.
Det är definitivt självmord.
Mamma. Pappa.
Försiktigt.
Jag antar att Subbayya är hemma.
Vad är det, Subbayya?
Jo...
RAGHAVAIAHS HEMBITRÄDE HAR BEGÅTT SJÄLVMORD
-Vem skrev detta? -Bhupathi.
Han kom till tryckeriet igår kväll och skickade hem alla.
Jag hade en känsla av att något var fel.
Men jag hade aldrig trott det här.
Vad händer, älskling?
Hon har jobbat för familjen i över tio år.
De behandlade henne som sin egen dotter.
Skulle de kunna göra något sådant här?
Jag måste prata med Raghavaiah.
-Sir. -Ja?
Hela familjen begick massjälvmord i morse.
Kära nån.
Nej. Det här är inte möjligt. Jag måste åka.
Bhupathi!
-Vad är det? -Var är Bhupathi?
Han har gått ut.
-Vart? -Jag vet inte.
Han har varit med Chakrapani ofta på sistone.
-Skål, Bhupathi! -Skål!
-Skål, Ramana Ghosh! -Skål!
"Den förändringen kommer att leda landet mot framgång.
Politik och journalistik är som en tågräls.
De ska inte överlappa."
Vilket dravel!
Vi är inga dårar som lyssnar på den gubbens skitsnack.
Glöm tågräls, Bhupathi.
Vi ska vara som ler och långhalm.
Vi måste hjälpa varandra.
Döda alla som kommer i vägen och nå nya höjder.
Det är politikens sanna anda.
Endast de som vågar ta liv kan styra landet för evigt.
Varför dödade du alla förutom den lilla flickan?
Den lilla flickan?
Vilken liten flicka?
Yngre sonens andra dotter. Hon har polio.
Hon var i hörnrummet.
Polio? Jag såg henne inte.
Inga problem. Flickan hade tur.
-Vad gjorde du med henne? -Skickade henne till släktingar.
Att skicka kropparna till kyrkogården utan obduktion var svårt.
Ramana, ditt jobb är inte klart än.
SatyaMurthy kommer tillbaka imorgon.
Du måste berätta för honom att en ingående undersökning har gjorts.
Att familjen våldtog flickan.
Du måste övertyga honom
att Raghavaiahs familj är 100 % skyldig.
När han faller för det kommer han inte att störa oss.
Dessutom kommer han att uppskatta mig.
Jag behöver inte driva valkampanjer mer.
Jag vinner med stor majoritet.
Chakrapani, regionråd.
Inom tio år är jag Chakrapani, delstatsminister.
Okej. Ta oss med dig när du växer.
-Du blir garanterat befordrad. -Okej.
Vad vill du ha, Bhupathi?
Jag vill ha mitt eget tryckeri och min egen tidning.
Och oändligt mycket pengar.
Vem bryr sig om värderingar, principer och etik?
Din egen tidning.
En tidning som skulle stödja mitt parti.
Jag ska få det att hända. Skål!
-Skål! -Skål!
Jag kan inte tro att Bhupathi har gjort allt det här.
Ska vi berätta för polisen?
Polisinspektör Ghosh är på deras sida.
De har utnyttjat allmänhetens förtroende för Dhootha
och förvandlade en lögn till sanning.
Jag kommer aldrig att förlåta dem.
Jag ska avslöja deras sanna natur i tidningen i morgon.
Jag ska visa Bhupathi
sanningens makt.
Mr Chakrapani, nästa regionråd. Förlåt, nästa delstatsminister.
Festen var fantastisk.
Framtida polischef, vi ses imorgon.
När gubben är tillbaka.
Du kommer att få ditt eget tryckeri.
Gå hem och vila.
Vill du ha en cigg?
MED LYCKÖNSKNINGAR, SATYAMURTHY
SatyaMurthy var här.
Vad snackar du om?
Han är i Tirupathi tills imorgon.
Det här är boken han signerade åt mig. Jag glömde den i hans bil.
Hur hamnade den här?
Tror ni att han hörde oss?
Kom.
Kom igen, skynda på.
Jag kommer.
När kom ni tillbaka från Tirupathi?
För inte så längesedan.
Okej. Ni skulle väl komma tillbaka imorgon?
Vi blev klara tidigt, så...
Är din man hemma?
Han skulle jobba.
Jobba?
Jag kommer från tryckeriet. Han var inte där.
Vart tror du att han åkte?
Jag vet inte. Han sa inget om det.
-Hur gick pilgrimsfärden? -Den gick bra.
-Okej då. Vi ses imorgon. -Okej.
Han vet allt.
Hans fru också, tror jag.
Hon hade panik i ögonen.
Han kommer att avslöja oss i morgondagens tidning.
Vårt hårda arbete var förgäves.
Han kommer att förstöra allt.
Tror du att vi kommer låta honom göra det?
Han borde vara på tryckeriet, men det är han inte.
Jag vet var han kan vara.
Ramana, gå ditåt. Bhupathi, följ med mig.
Vem där?
Du?
Kom du tillbaka från Tirupathi tidigt?
Jag bad dig att komma imorgon.
Var du tvungen att komma tillbaka, få reda på allt
och bli arg på oss?
Var det nödvändigt?
Förstår du vad du har gjort?
Du har doppat händerna i blod istället för bläck.
Du har förstört den respekt och det ansvar som journalistik innebär.
Varför gjorde du det?
Var det bara för att Chakrapani erbjöd pengar?
Du borde skämmas!
Karma kommer ifatt dig, Bhupathi.
Synden ska förfölja dig och din familj för alltid.
Du har gjort allt som en journalist inte ska göra.
Jag kanske kan förlåta Ramana Ghosh och Chakrapani.
Men inte dig.
Jag kommer aldrig att skona dig.
Jag ska avslöja sanningen för allmänheten.
Imorgon bitti...
Släpp mig!
Hörru!
Släpp mig!
NUTID
Bhupathi åkte till min mor morgonen efter
och varnade henne för att berätta vad som hänt hennes man.
Han hotade att döda mig annars.
Jag var allt mamma hade.
Så hon förblev tyst för att skydda mig.
Hon berättade sanningen för mig på sin dödsbädd.
Jag beklagar.
Jag hade ingen aning.
Är tryckpressen fortfarande kvar i fyren i Satyapatnam?
Kanske. Kanske inte. jag vet inte.
Du har väl fått all information du behöver?
Skriv vad du vill, hur du vill.
Ursäkta.
Jag är ledsen. Pappa borde inte ha...
Det är lugnt. Oroa dig inte, okej?
Hur blir det med min praktikplats?
När någon ny börjar på vårt företag
är det tradition att välkomna dem med en penna.
Du behöver ingen praktikplats.
Plugga klart så anställer vi dig direkt.
-Lycka till, Sathya. -Tack så mycket.
Du kommer väl till vår avslutning?
Ja. Kan du påminna mig igen samma dag?
-Självklart. -Bra.
-Okej, tack. -Tack så mycket.
Pappa, jag var så orolig
att han skulle bli förolämpad och säga upp min praktikplats.
Men han erbjöd mig ett jobb.
Jobb? Hos honom?
Det går jag inte med på.
Jag vill inte bli som du. Jag vill bli framgångsrik.
Jag har stora framtidsdrömmar.
Jag varnar dig för att jag vill att du ska ha en bra framtid.
Den här pennan tillhörde din farfar.
När du väl väljer en viss väg,
är det extremt svårt lämna den.
Ta rätt beslut, Sathya.
Vart tog farfars värderingar och principer honom?
Vad har du uppnått genom att följa i hans fotspår?
Du kunde inte ens försörja din familj.
Jag kan inte leva som du.
Farfar, så fan heller!
FYREN KL. 20.12
KA
Undertexter: Sanna Greneby
Kreativ ledare Teresia Alfredsson