‫מבוקש‬
‫הכול בסדר, פרייה?‬
‫- כן. - בטוחה?‬
‫- כן. - יופי.‬
‫אני אבדוק. אל תדאגי.‬
‫- תשתי את החלב שלך, בסדר? - כן.‬
‫מי היה בדלת, אבא?‬
‫אבא!‬
‫בבקשה!‬
‫את לא יודעת מי אני,‬
‫אבל את ודאי מכירה את הבת שלי, מגה.‬
‫זוכרת את ארבעת הילדים שמתו בשריפה בבית החולים איי-קיי-קיי?‬
‫הבת שלי מגה הייתה אחת מהם. זוכרת אותה?‬
‫בית החולים שייך לחבר שלך, נכון?‬
‫הבן זונה נעשה חמדן ורצה את כספי הביטוח‬
‫ולכן הצית את בית החולים.‬
‫ומה את עשית?‬
‫עשית כל מה שיכולת כדי להסתיר את האמת ולהגן עליו.‬
‫רוצה לראות את התוצאה של העבודה הקשה שלך?‬
‫רוצה לראות אותה?‬
‫אני מצטערת, אני מצטערת.‬
‫לא. לא, בבקשה.‬
‫- אל תפגע בתינוק. - רק לילד שלך מגיעה אהבה, נכון?‬
‫זה בסדר שיקרה משהו לילדים שלנו?‬
‫זה בסדר שהם ימותו?‬
‫- אני מצטערת. - זה הכול?‬
‫זה הכול?‬
‫16 בנובמבר 2022 בית אביה של פרייה, 05:06‬
‫השליח‬
‫בית החווה של סאגר 08:16‬
‫שלום, אדוני. זאת הנסיעה השלישית. כבר הגענו ל-560 קילו.‬
‫- כמה? - 1,500 רופי, אדוני.‬
‫קל יותר להשיג אותם אצל סוחרי אשפה.‬
‫קשה לי לאסוף כל חתיכת עיתון ברחוב, אדוני.‬
‫מה אתה עושה עם כל העיתונים?‬
‫- מה אכפת לך? - מצטער, אדוני.‬
‫- קח את זה. - תתקשר אם תצטרך משהו.‬
‫- טוב, בוא נפרוק. - כן, אדוני.‬
‫בוא. מהר, מהר.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה. שמונה שקיות.‬
‫- תעזור לי להעלות אותן לחדר. - בסדר.‬
‫קדימה, בוא.‬
‫סאגר‬
‫כמה פעמים אמרתי לך לא לעסוק בעיתונות, סאגר?‬
‫בבקשה אל תקרע את זה, אבא. אבא, תפסיק!‬
‫למה אתה לא מקשיב לי, סאגר?‬
‫אמרתי לא, נכון?‬
‫- לא. אמרתי לא. - פאק.‬
‫השתגעת לגמרי, אבא?‬
‫אתה חייב לקרוע כל עיתון שאתה מוצא?‬
‫אמרתי בלי עיתונות.‬
‫חבל שסאטימורטי לא הרג אותך במקום את אנג'לי.‬
‫סאגר!‬
‫- אז החיים שלנו היו טובים יותר. - מה?‬
‫אימא, קודם תנעלי אותו בחדר שלו.‬
‫אל תיתני לו לצאת. קחי אותו מפה!‬
‫- בוא איתי. - קחי אותו מפה.‬
‫- בבקשה תסבירי לו, מדבי. - בסדר.‬
‫- שלא יעסוק בעיתונות. - אני אגיד לו. בוא.‬
‫מפלס המים בסכר נגרג'ונה סאגר עולה‬
‫סאגר, השתגעת? איך יכולת...‬
‫- אימא, למה נכנסת? - מה כל זה?‬
‫מה הקטע עם כל העיתונים האלה?‬
‫אימא, רדי למטה. אסביר אחר כך.‬
‫אני רוצה לדעת איך העיתונים הגיעו לכאן.‬
‫אני עושה תחקיר בשביל כתבה, אימא. זה הכול.‬
‫ככה עושים תחקיר?‬
‫לא, סאגר.‬
‫תזרוק אותם. תזרוק אותם מהר.‬
‫אימא. למה אתה כל כך נסערת? מה הבעיה?‬
‫אתה לא יודע, סאגר. זה...‬
‫סבא שלך עשה אותו הדבר.‬
‫אוי, לא. אני כל כך פוחדת.‬
‫אימא, מה קרה? למה את פוחדת?‬
‫מה קרה לסבא? מה קרה?‬
‫אוי, לא.‬
‫מה קרה?‬
‫אותו הדבר קרה לסבא שלך.‬
‫מה קרה לסבא?‬
‫סאגר, אחרי שהתחתנו,‬
‫בכל פעם שהייתי שואלת את אבא שלך על אביו,‬
‫הוא היה מתחמק מהנושא ומבקש ממני לא לדבר על זה שוב.‬
‫בגלל זה לא סיפרתי לך עליו.‬
‫כשהתסמינים של האלצהיימר התחילו,‬
‫הוא חשב שיום אחד תצטרך לדעת את האמת.‬
‫לכן הוא קרא לי ואמר,‬
‫"אני אולי לא אזכור, אז את חייבת לספר לו."‬
‫לספר לי מה?‬
‫גם סבא שלך היה עיתונאי.‬
‫העיתון שהוא עבד בו נסגר מסיבה לא ברורה.‬
‫אחר כך הוא הקים עיתון משלו.‬
‫אבל כמה חודשים אחר כך,‬
‫אנשים מהמשפחה שלו התחילו למות.‬
‫אימא שלו.‬
‫אבא שלו.‬
‫אחיו הצעיר.‬
‫הוא ראה את יקיריו מתים לנגד עיניו,‬
‫ולכן מצבו הנפשי הידרדר.‬
‫יום ולילה‬
‫הוא היה אוסף עיתונים מהרחוב וממלא בהם את החדר,‬
‫בדיוק כמו שעשית עכשיו.‬
‫יום אחד, אבא שלך חזר הביתה מבית הספר.‬
‫- אף אחד לא פתח את הדלת. - אבא.‬
‫כשהוא פתח את החלון והביט פנימה,‬
‫הבית היה מלא בעיתונים.‬
‫סבא שלך עמד בתוכם,‬
‫שפך נפט על כל גופו,‬
‫הצית את עצמו‬
‫ונשרף למוות יחד עם העיתונים.‬
‫אביך, שצפה באביו נשרף לנגד עיניו,‬
‫האמין שהעיתונים הם הסיבה למותו.‬
‫מקרי המוות במשפחה‬
‫נפסקו אחרי ההתאבדות של אביו.‬
‫בגיל שש, כל מה שאבא שלך ידע הוא שהעיתונים גרמו למות אביו.‬
‫מבחינתו, עיתונות שווה למות אביו.‬
‫לכן הוא לא עסק בעיתונות.‬
‫זו גם הסיבה שהוא לא רוצה שאתה תהיה עיתונאי.‬
‫הוא פוחד שיקרה לך מה שקרה לאביו.‬
‫איך קראו לסבא שלי?‬
‫בופאטי וארמה.‬
‫מפחיד אותי לראות את כל זה.‬
‫- בוקר טוב, אדוני. - כן, סאתיה.‬
‫אדוני, הכנס מתקיים היום. רק תזכורת קלה.‬
‫גם השר בדרך. אני מקווה שאתה בא.‬
‫אני אגיע לשם. אני בא.‬
‫אני מצטער, אבא.‬
‫אמרתי את מה שאמרתי קודם מתוך כעס.‬
‫לעולם לא אדבר כך שוב, אני מבטיח.‬
‫אני אוהב אותך, אימא.‬
‫למה אתה אומר את זה פתאום?‬
‫אני מאחר לאירוע. אני זז.‬
‫תגיד שתחזור בקרוב.‬
‫הכביש הראשי של סאטיאפטנם 09:14‬
‫לאן אנחנו נוסעות, יקירתי?‬
‫זאת הפתעה, אימא.‬
‫כמה זמן?‬
‫רק חצי שעה.‬
‫כן, רנגה.‬
‫גברתי, דו"ח הדנ"א של קוטי יהיה מוכן רק בעוד ארבעה ימים.‬
‫יכולנו להביא את אשתו קאלה כדי שתזהה אותו, אבל היא נעלמה.‬
‫אומרים שברחה עם הילדים בלילה.‬
‫בסדר. תודיע לי ברגע שיגיע דו"ח הדנ"א.‬
‫- במקביל תחפש את אישתו של קוטי. - בסדר, גברתי.‬
‫אימא, תעצמי עיניים.‬
‫- מה זה, קרנטי? - בבקשה! רק שתי דקות.‬
‫אל תפקחי אותן עד שאגיד לך.‬
‫קדימה. תעצמי.‬
‫הבית של רגוואיה 09:24‬
‫- אימא, לא לפקוח את העיניים, בסדר? - אוקיי.‬
‫תפתחי עכשיו.‬
‫קרנטי.‬
‫למה הבאת אותי לכאן?‬
‫אני משפצת את הבית כדי שיהיה אפשר לגור בו.‬
‫רציתי להראות לך אותו.‬
‫אמרתי לך למכור את הבית, נכון?‬
‫באתי בכוונה למכור.‬
‫אבל ברגע שנכנסתי, פשוט לא יכולתי לעשות את זה, אימא.‬
‫קרנטי, אני לא יכולה להיכנס לבית הזה.‬
‫קחי אותי מכאן, קרנטי.‬
‫אימא,‬
‫אני יודעת שהבית מזכיר לך את כל אלה שמתו,‬
‫אבל לי הבית הזה מזכיר שאימא שלי יצאה מכאן בחיים.‬
‫- קרנטי... - אימא.‬
‫תיכנסי ותסתכלי פעם אחת.‬
‫אם תרגישי לא נוח, נעזוב מיד, טוב?‬
‫ברוכה הבאה הביתה, גברתי.‬
‫אימא, זאת סודהא, מעצבת פנים.‬
‫שלום, גברתי.‬
‫רוב העבודה הסתיימה, גברתי.‬
‫אלמלא הגשם, היינו כבר מסיימים.‬
‫דלת נפלה ממקומה הבוקר בגלל הגשם.‬
‫- נסיים ברגע שנתקן את זה. - בסדר.‬
‫תיכנסו, גברתי.‬
‫- תכניס אותה. - בסדר, גברתי.‬
‫משרד קבוצת ג'יוואן 09:34‬
‫סאגר, איפה היית?‬
‫- לא הגעת לעבודה כבר ארבעה ימים. - אדוני...‬
‫כביש חוף ויזאג‬
‫- אני מתפטר. - מה? השתגעת?‬
‫אדוני, אני לא האיש המתאים לתפקיד.‬
‫הקמת את העיתון הזה כדי לומר לעם רק את האמת.‬
‫לכן אני לא האיש המתאים לתפקיד.‬
‫- אבל, סאגר... - אדוני,‬
‫אני יודע שזה לא מקצועי להתפטר פתאום,‬
‫אבל בגלל זה אני רוצה להמליץ על מישהו שיחליף אותי.‬
‫מי הוא?‬
‫הבית של רגוואיה 09:47‬
‫זאת את על ברכיו של הזקן. נכון, גבירתי?‬
‫הספרים, החפצים והתצלומים מתקופת המאבק לעצמאות,‬
‫כל פריט נושא בחובו פרק בהיסטוריה, גברתי.‬
‫מצאתי את המסמכים האלה במדפים למעלה.‬
‫אני לא יודעת אם הם חשובים.‬
‫- כדאי שתעיפי מבט. - כן.‬
‫- אני אחזור אלייך, גברתי. - כן.‬
‫אנדרה פראבה צ'נה רדי בכלא ראג'אמונדרי‬
‫המשרתת של חבר הפרלמנט רגוואיה התאבדה‬
‫קאלפנה סאריפאדו‬
‫- אימא. - כן?‬
‫מה קרה, קרנטי?‬
‫תסתכלי על זה.‬
‫מה זה?‬
‫טופס פתיחת חשבון בבנק על שמה של קאלפנה.‬
‫תסתכלי באמצע.‬
‫היא חתמה בטביעת אצבע.‬
‫כן.‬
‫שורש הטרגדיה של המשפחה שלנו היה מכתב ההתאבדות של קאלפנה.‬
‫אם היא לא ידעה קרוא וכתוב, איך היא כתבה מכתב התאבדות?‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫מצטערת, גברתי. הייתי חייבת לענות. זה היה עניין משפחתי.‬
‫גברתי, שלחתי לנגר את הדלת למעלה שנפלה.‬
‫- זה אחד הבריחים מהדלת. - שים שם.‬
‫בסדר, גברתי.‬
‫לא אמרת לי שכל הבריחים עשויים מפליז?‬
‫כן, גברתי.‬
‫פליז לא מחליד.‬
‫זה חלוד. זה ברזל.‬
‫בדרך כלל לא עושים בריח כזה רופף.‬
‫- באיזה חדר היה הבריח הזה? - בחדר למעלה.‬
‫הראשון משמאל ליד המדרגות.‬
‫רק שנייה.‬
‫אימא, באיזה חדר סבא והאחרים התאבדו?‬
‫באותו חדר משמאל.‬
‫מישהו יצר את הבריח הזה מברזל בכוונה.‬
‫מחלקת חקירות פליליות 09:52‬
‫- הלו? - רנגה, איפה אתה?‬
‫אני במשרד, גברתי.‬
‫- אני צריכה שתעשה משהו. - תגידי.‬
‫יש ערימה של תיקים ישנים בחדר האחורי.‬
‫כן, גברתי.‬
‫יש שם תיקייה אדומה עם מספר תיק 1-סי-אס-8457.‬
‫- בסדר? - בסדר, גברתי.‬
‫תן אותה לוויג'יי ותשלח אותו אליי מיד.‬
‫בסדר, גברתי.‬
‫תיק מספר 1-סי-אס-8457.‬
‫1-סי-אס-8457‬
‫דוח ראשון‬
‫שמי קאלפנה ואני עובדת כמשרתת‬
‫אצל חבר הפרלמנט רגוואיה‬
‫קאלפנה‬
‫אימא, בואי נניח שסבא והאחרים באמת אנסו את קאלפנה.‬
‫הוא יכול היה להשתמש בכוח ובכסף שהיו לו‬
‫כדי להתחמק מהאשמה בקלות, נכון?‬
‫למה הוא התאבד?‬
‫עד היום, כשיש חדר עם דלת נעולה‬
‫ומישהו נמצא תלוי בפנים, מניחים שזו התאבדות.‬
‫זה מה שקרה גם אז.‬
‫המשטרה פרצה את הדלת ונכנסה לחדר.‬
‫הכול נראה להם ברור מאוד.‬
‫אבל הבריח עשוי מברזל, אימא.‬
‫אפשר להפעיל אותו מבחוץ בקלות בעזרת מגנט.‬
‫זה לא מקרה כל כך ברור.‬
‫אז...‬
‫- סודהא, תביאי לי חבל. - כן, גברתי.‬
‫- ברוך הבא לקולג' שלנו. - תודה.‬
‫- ברוך הבא. - תודה.‬
‫מכון ג'ורנו גלובל 11:08‬
‫- השר יגיע בעוד עשר דקות. - בסדר, סאתיה.‬
‫תודה שבאת, אדוני.‬
‫נו, חשבת על הצעת העבודה?‬
‫מה יש לחשוב, אדוני?‬
‫אני מחכה ליום שבו אזכה לעבוד איתך.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נראה אם לא תשנה את דעתך אחרי הנאום שלי.‬
‫הבית של רגוואיה 11:12‬
‫שני הקשרים האלה לא זהים.‬
‫חקרתי הרבה מקרי התאבדות שבהם היה קשר כזה.‬
‫למה הקשר הזה נראה אחרת?‬
‫קשר שנעשה ביד ימין שונה מקשר שנעשה בשמאל?‬
‫אני לא יודעת, גברתי.‬
‫אבל אחד העובדים שלי הוא שמאלי.‬
‫סרינו.‬
‫- גברתי. - בוא הנה ותסתכל.‬
‫- תקשור פה לולאה. - בסדר, גבירתי.‬
‫שני אלה זהים.‬
‫אימא, את זוכרת מישהו במשפחה שלנו שהיה שמאלי?‬
‫לא, קרנטי.‬
‫רק שמאלי יכול היה לעשות את כל זה.‬
‫מישהו עשה את זה.‬
‫מה הוא יכול היה להרוויח מכל הרציחות האלה?‬
‫הבחור הזה שמאלי.‬
‫צ'אקראפני.‬
‫אני חושבת שראיתי אותו, אימא.‬
‫- ברוך הבא לקולג', אדוני. - כן.‬
‫זה המייסד של מפלגת פראג'אוואקו.‬
‫הוא הסבא של השר צ'אקראברטי.‬
‫בשנת 1962,‬
‫הוא היה האדם הראשון שהתמודד נגד סבא שלי.‬
‫כשסבא שלי מת, הוא ניצח באופן אוטומטי.‬
‫אז לצ'אקראפני היה מה להרוויח ממותו של סבא.‬
‫אבל אם אדם אחד הצליח להרוג עשרה אנשים ולשבש ראיות,‬
‫ברור שהוא קיבל עזרה.‬
‫ראמנה גוש‬
‫- רנגה. - גברתי.‬
‫זוכר שסיפרת לי על סבא של אג'יי גוש?‬
‫כן, גברתי.‬
‫אתה יודע במקרה איך קראו לו?‬
‫ראמנה גוש, גברתי.‬
‫- רנגה. - גברתי.‬
‫בין מייסד מפלגת פראג'אוואקו, צ'אקראפני, וראמנה גוש יש איזה קשר?‬
‫יכול להיות, גברתי.‬
‫במשטרה אומרים שצ'אקרפאני הצליח בזכות תמיכתו של ראמנה גוש.‬
‫אוקיי, רנגה. תגיע מהר.‬
‫צ'אקראפני וראמנה גוש ביחד‬
‫הפלילו את סבא ואת כל היתר.‬
‫איך הם שכנעו כל כך הרבה אנשים, אימא?‬
‫טוב...‬
‫זה...‬
‫השליח המשרתת של חבר הפרלמנט רגוואיה התאבדה‬
‫בופאטי וארמה אבודורי‬
‫"בופאטי וארמה אבודורי."‬
‫בופאטי וארמה אבודורי.‬
‫בופאטי וארמה.‬
‫"בופאטי וארמה אבודורי."‬
‫השם הזה.‬
‫סאגר וארמה אבודורי.‬
‫סאגר.‬
‫שלום.‬
‫אני צריכה לברר משהו קטן.‬
‫האם יש במשפחה שלך מישהו ששמו בופאטי וארמה אבודורי?‬
‫אי אפשר להסתיר את האמת, קרנטי.‬
‫בסוף היא תצא לאור.‬
‫כן. בופאטי וארמה היה סבא שלי.‬
‫והשר צ'אקראברטי הוא מייסד מפלגת פראג'אוואקו.‬
‫כל זה התחיל איתם.‬
‫אפקט הדומינו הזה, שהתחיל לפני 60 שנה, הגיע אליי עכשיו.‬
‫עכשיו רק אני יכול לסיים אותו.‬
‫סאגר, מה? אל תעשה שוב משהו מטופש.‬
‫המוות שלי לא יעצור את זה.‬
‫אני צריך לתת לפחות לאדם אחד השראה להשתנות.‬
‫יש מולי מאות עיתונאים לעתיד.‬
‫מה שאני עומד לעשות ידחף לפחות אדם אחד להשתנות.‬
‫אני חייב לעשות את זה.‬
‫- אני חייב. - סאגר!‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫הלו? סא...‬
‫בית אביה של פרייה 11:42‬
‫מר רגוואיה, שלחתי לך כתבה בנושא בית החולים איי-קיי-קיי.‬
‫תפרסם אותה מחר בבוקר.‬
‫זה חשוב מאוד.‬
‫אבא?‬
‫אבא!‬
‫אבא.‬
‫אני מצטערת. אני באמת, באמת מצטערת.‬
‫אני אשמה בעניין בית החולים.‬
‫אני באמת, באמת מצטערת.‬
‫בבקשה, בבקשה, תשחרר אותי.‬
‫- לא משנה מה קרה בבית החולים... - בית חולים? איזה בית חולים?‬
‫את לא יודעת מי אני, נכון?‬
‫את זוכרת את אמרוטה? העוזרת של בעלך.‬
‫אשתי.‬
‫בעלך הבן זונה זיין את אשתי!‬
‫אני אראה לך משהו.‬
‫תחזיקי. קחי.‬
‫תלחצי. קדימה, תסתכלי על זה.‬
‫טאפס,‬
‫באותו יום שאלת אותי‬
‫מי האבא, נכון?‬
‫זה לא סתם מישהו.‬
‫זה סאגר.‬
‫לא ראיתי את פרצופו האמיתי עד שנכנסתי להיריון.‬
‫עם תחושת האשמה על כך שבגדתי בך‬
‫אני לא יכולה לחיות.‬
‫טאפס, הכאב שתרגיש אם אמות,‬
‫אני רוצה שהוא ירגיש אותו כאב.‬
‫אתה חייב להרוג את אשתו‬
‫ואת התינוק שבבטנה.‬
‫אנא, תעשה את זה בשבילי.‬
‫בבקשה, טאפס. זו המשאלה האחרונה שלי.‬
‫לאן את חושבת שאת הולכת?‬
‫לעזאזל!‬
‫מצטיין מחזור 2022 של ג'ורנו גלובל וזוכה מדליית הזהב,‬
‫מר סאתיה קודינלה.‬
‫מר בולם רנאדיש.‬
‫גברת מהאטי פולה.‬
‫- ברכות. - תודה, אדוני.‬
‫מר איוש אגרוול.‬
‫מר בארט בושאן.‬
‫- גברת קירטי צ'רוקורי. - ברכות.‬
‫גברת סוג'ניה ורלאבאטי.‬
‫גברת מלאדי אינדירה.‬
‫מר ראג'ו אלאפו.‬
‫גברת אנו קובי.‬
‫מר קרטיק מורלידאר.‬
‫גברת אשה לאטה.‬
‫תודה רבה, אדוני.‬
‫עכשיו הנואם המרכזי שחיכיתם לו,‬
‫מר סאגר וארמה, יישא דברים.‬
‫- מה זה? - תסתכל, אדוני.‬
‫היי! תפתחי את הדלת.‬
‫- צאי החוצה. - לא!‬
‫אמרתי לך לצאת.‬
‫צאי החוצה, כלבה!‬
‫- לא! - כלבה! צאי החוצה.‬
‫עיתונות.‬
‫אחד המקצועות עם הכי הרבה כבוד ועקרונות.‬
‫אם אדם רוצה לשנות את העולם, אין נשק חזק יותר‬
‫מעבודת העיתונאי.‬
‫המטרה של כולנו זהה:‬
‫לספר את האמת.‬
‫זה לא עניין של מספר העמודים שאתה כותב.‬
‫העניין הוא מספר האמיתות שאתה חושף כעיתונאי.‬
‫נכון?‬
‫אולי זאת לא נראית לכם משימה קשה,‬
‫אבל זה לא כל כך פשוט.‬
‫צריך הרבה כנות והרבה מסירות כדי לעשות את זה.‬
‫עיתונאים רבים תועים בדרך‬
‫בגלל לחצים פוליטיים ותאוות בצע.‬
‫אני אחד מהם.‬
‫רבים מכם רואים בי מודל לחיקוי.‬
‫אני מצטער לאכזב את כולכם.‬
‫עשיתי הרבה טעויות.‬
‫הסתרתי את האמת ופרסמתי שקרים.‬
‫הכול היה עניין של רווח והפסד בשבילי.‬
‫לא יותר.‬
‫הפרסום וההשפעה שיש לי היום...‬
‫הכסף, מה שזה לא יהיה...‬
‫כך בניתי את האימפריה שלי.‬
‫כשאני מביט בכולכם,‬
‫אני רואה את עתיד העיתונות.‬
‫עכשיו הוא לא בידיים הנכונות.‬
‫אתם צריכים לשנות זאת.‬
‫תספרו רק את האמת גם אם זה יעלה לכם בחייכם.‬
‫ואם אתם לא יכולים, אם אין לכם אומץ, אל תעסקו בעיתונות.‬
‫פוליטיקאים רבים כמוהו ינסו לשלוט בכם.‬
‫הם יאיימו עליכם.‬
‫הם יפתו אתכם בכסף, אבל אל תיכנעו.‬
‫- המנוול הזה, המנוול הארור הזה... - סאגר.‬
‫חצי מהטעויות שלי היו בשבילו.‬
‫הוא ניצל עיתונאים רבים כמוני‬
‫כדי להגיע למעמד הזה.‬
‫- בבחירות האחרונות... - מה קרה לו?‬
‫...עשיתי תעמולת בחירות למפלגה שלו.‬
‫כתבתי עליו כתבות חיוביות.‬
‫הסתרתי את כל העוולות שמשפחתו עשתה.‬
‫ולקחתי כסף כדי לעשות את כל זה.‬
‫עד עכשיו ודאי שמעתם הרבה נאומים ושכחתם את כולם.‬
‫לכן אני רוצה שהנאום הזה לא יישכח בקלות.‬
‫אני אוודא שהוא ייחרט בזיכרונכם.‬
‫מה שאני עומד לעשות צריך להוביל לשינוי לפחות אצל אחד מכם.‬
‫אני רוצה שלפחות אחד מכם ישתנה.‬
‫סאגר, לא!‬
‫- תזמין אמבולנס. - בסדר, גברתי.‬
‫שר נרצח‬
‫השר צ'אקראברטי נרצח באכזריות.‬
‫העיתונאי סאגר וארמה הכה אותו למוות בנוכחות אנשי תקשורת וקהל‬
‫לאחר שהתוודה על פשעיו כעיתונאי‬
‫וחשף אמיתות לא ידועות על השר צ'אקראברטי.‬
‫הוא אמר שהוא מקווה לחולל שינוי לפחות אצל אדם אחד במעשה זה.‬
‫הוא תקף את השר בעמוד מיקרופון.‬
‫מותו של מר צ'אקראברטי נקבע במקום.‬
‫- סאתיה. - סליחה, אבא. אני מצטער, אבא.‬
‫אני ממש מצטער, אבא.‬
‫- אני ממש מצטער, אבא. - זה בסדר, בן.‬
‫- שלום. - אני מדבר עם מר צ'נדראמורטי?‬
‫כן, אדוני. ומי אתה?‬
‫מגדלור‬
‫18 בנובמבר 2022 ויזאג‬
‫בית סוהר מרכזי ויסאקפאטנם-1‬
‫איך אתה מרגיש עכשיו?‬
‫בסדר. מצבי משתפר.‬
‫דיברתי עם עורך הדין.‬
‫הוא אמר שבית המשפט לא יאמין לכל הקטע העל-טבעי.‬
‫אנחנו צריכים לטעון‬
‫שמצבך הנפשי היה מעורער מאז מותה של אנג'לי.‬
‫כל הכבוד, קרנטי.‬
‫אני צריכה להודות לך...‬
‫משרד מפקד המשטרה‬
‫על כך שנתת לי את התיק הזה, אדוני.‬
‫המקרה הזה עזר לי מאוד באופן אישי.‬
‫מה שקרה עם המשפחה שלי,‬
‫זה היה משהו שהטריד אותי מילדות.‬
‫עכשיו סגרתי מעגל.‬
‫זאת הקלה גדולה מאוד, אדוני.‬
‫קרנטי, כל זה קרה במפתיע.‬
‫והכול הסתדר בסופו של דבר.‬
‫יש עוד הרבה תיקים כאלה שלא פוענחו.‬
‫כולם קשורים לתופעות על-טבעיות או פארא-נורמליות.‬
‫אני מאמין שתצליחי לפענח את כולם.‬
‫הקמתי כוח משימה מיוחד.‬
‫את תעמדי בראשו.‬
‫וזה התיק הבא שלך.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫תרגום כתוביות: נעמי מאזוז‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬