-Perdó. Em pensava... -Ja marxem.
-Hola. -Hola.
EN EPISODIS ANTERIORS
No me'n recordo de res d'ahir.
Hi ha dies sencers que no recordo.
Crec que sé qui ha sigut.
Emma, soc jo, en Sam.
El del Bosc i l'autocine Stardust.
Trobaré la manera de fer-t'ho recordar.
-El què? -Que ets una heroïna.
Aquest està com una cabra.
Però és guapo, oi?
Els teus pares et van injectar una droga perillosa per fer diners.
Són morts.
Els vaig matar. M'odio a mi mateixa.
Li vaig dir al meu germà que se n'anés i no tornés.
Així vaig descobrir el meu poder.
Crec que ens ha passat una cosa molt bèstia
i crec que la Shetty hi està relacionada.
Em falta això per perfeccionar el virus.
És la Cate.
Li ha fet oblidar que tenia un germà molts cops.
-Digue'ls-hi que no és veritat. -Em sap greu.
Ets un monstre.
Recorda el que t'he fet oblidar.
Gràcies.
Que bé haver reviscut aquell coi de malson!
Vaig a buscar en Sam.
Per cert, ets una mala puta.
La Shetty t'hi va obligar?
Te m'has ficat al cap.
-Per què? -Ho sento.
No hi tenies cap dret.
Em pensava que...
-Ei! -…feia el que convenia.
Com m'ha pogut fer això?
No l'hi perdonaré mai.
Andre.
Va fer que matés en Brink
i se suïcidés.
No ho crec.
La veig incapaç de fer-ho.
No, és exactament el que fa.
Fa que te n'enamoris
i et fot la vida enlaire.
No. Això ho fa la universitat.
Quan vaig entrar a Godolkin va ser
el millor dia de la meva vida.
I és igual que el lloc on em vaig criar.
Saps què és molt fort?
Que ho suporto.
Fins i tot suporto que el meu pare sigui un covard i un malparit.
Però tot això...
Després de tot plegat. La Cate.
L'han putejat tant com a tots nosaltres.
No, ella hi ha participat.
Hi hauríem de parlar.
No.
Perquè encara la perdonaria.
Veniu! Ajudeu-me!
Hòstia puta! Què ha passat?
Quan abusa dels poders, l'afecta.
-No has après RCP? -On?
-A l'escola de superherois, hòstia! -Merda.
Se li alenteix el pols.
-L'hi pots accelerar? -No ho sé.
-I si la mato? -Fes alguna cosa.
Respira. Respira.
Quan es despertarà?
Hola, Betsy. Com et trobes?
Interessant.
-Quant fa que està així? -Li vaig injectar el virus fa dos dies.
-Hi ha perill que ens afecti a nosaltres? -No, gens ni mica.
El virus només afecta els súpers.
S'uneix al Compost V de la sang.
És la recompensa per la feina amb en Sam.
Una manera de controlar els súpers.
Avui presentaré l'informe a Vought.
No. Primer hem d'estar preparats.
Ja ho estem.
Aquests resultats són exactament el que buscàvem.
És la raó de ser del Bosc.
Hi estic d'acord,
però no ens precipitem.
Què vols dir?
Concentra la dosi.
A veure com l'afectem.
Cate. Cate, ens sents?
-Havia forçat mai tanta gent? -És igual.
No haver violat mentalment els amics.
Hòstia puta! On és?
Nois.
Què?
Què collons?
Merda!
Què passa?
És més poderosa del que ens pensàvem.
Passo d'aquesta merda.
Andre, espera't.
No sabem ni on som.
Ni què ens ha fet.
Caleb!
-Qui és? -Torna, sisplau.
Em sap greu, però fa tres dies que busquem.
No. Només té sis anys.
Busqui més. Caleb!
-Caleb? -Sí, era el germà de la Cate.
El va fer marxar ella.
Mare!
-Mare! -Cate! Espera't.
Espera't aquí.
No fotis! És un record.
No m'hi sento segura.
Som al cap de la Cate.
Mare, ha sigut sense voler.
Per què m'ha fet cas? Si no me'n fa mai!
-No m'hi sento segura. -D'acord.
Vols venir amb mi, Cate?
-Ho arreglarem. -Mare, jo no volia.
T'agraden els gossos?
Tenim una unitat canina. En podràs tocar un.
D'acord? Vine amb mi.
No te m'acostis gaire, entesos?
Ei!
Què hi feu, aquí, colla de marrecs dels pebrots?
-Què collons? -Soldier Boy?
I tu què hi fas, aquí?
Soc l'amic imaginari de la Cate de quan era petita.
O el nòvio, més aviat.
Feia que es toqués.
Pelar la patatona. Tocar l'arpa.
Buscar l'home de la canoa.
Es corria a dojo.
Posava els Jonas Brothers i muntava un coixí del Soldier Boy.
Es follava aquell coixí fins que veia Déu.
-Quin fàstic! -Era força romàntic.
Oi tant, col·lega.
-Calla, hòstia. -Ves-te'n a cagar.
No li agradaven els Jonas Brothers.
A tu et conec. Ets el rotllet de la Cate.
T'estima de veritat.
Però tant és. Els nois venen i van,
però ella sempre torna a parlar amb el coixí.
Calla. Ets un espia rus, tu.
-Andre, hi ha problemes més importants. -Què vols dir?
-Els russos et van radicalitzar. -I una merda!
No soc un roig ateu sense pebrots.
Tinc sang vermella,
però no sang roja. Vermella, blanca i blava.
-Els pets em sonen com l'himne nacional. -Quin friqui!
Saps què et dic? Ves-te'n a prendre pel cul.
Molt bé, això és igual. Volem saber què passa.
I jo què sé! Us vol aquí per algun motiu.
Descobriu-lo o us quedareu atrapats.
Com? Atrapats aquí? Per sempre?
Veieu això?
No és un llamp.
És un vas sanguini trencat. El cap de la Cate es va deteriorant.
Si es torna un vegetal, vosaltres també.
Escolteu-me.
Si voleu viure,
el més important que us puc dir és…
Merda! El Soldier Boy és mort.
I a nosaltres què ens passarà, doncs?
-Hem de marxar. -Sí.
Quin tio més imbècil, no?
-Has tornat. -Els herois sempre tornen, oi?
Te'n recordes.
T'he enyorat.
De veritat?
I tant que sí.
-Vols…? -Vols dir fer l'amor?
-Sí. -Ja. És que…
No ho he fet mai.
Mai?
A veure, amb la…
mà, que és força competent.
Però…
Ho vull fer. Amb tu.
Segur? No et sentis pressionat.
Gens.
Ensenya-me'n.
Et puc tocar?
Aquí?
T'agrada?
I això?
-Millor encara. -Et mouré la mà.
-D'acord? -D'acord.
-Hòstia. -Perdona.
Hòstia!
Estàs bé, Sam?
Ostres.
Déu meu.
I si la Cate s'està morint al món real?
I si es mor i encara som aquí?
Mateu-me.
Per què soc aquí? Si passo d'ella!
Podeu anar més a poc a poc?
Funció, derivada i integral.
Una funció defineix la relació entre dues variables,
com la distància i el temps, la temperatura i el volum,
en una equació.
No s'hi acosti.
I no deixi que la toqui.
Ens pot deixar soles.
Hola, Cate. Em dic Indira.
No et tinc por.
Quant fa que et tenen aquí?
Nou anys.
Em sap molt de greu.
Deu costar de suportar, no m'ho puc ni imaginar.
No cal que portis els guants. Confio en tu.
Els he de portar sempre que hi hagi algú.
He vingut a ajudar-te.
El que li va passar al teu germà va ser una tragèdia.
Va ser un accident.
Sé que et penses que és culpa teva.
Però no ho és.
Va ser culpa meva.
La meva mare…
La teva mare té por perquè ets increïblement poderosa.
Però tenir-te tancada només l'atia, aquesta por.
El que necessites és que t'ajudin a entendre el teu poder
i a controlar-lo.
Ho he intentat. No funciona.
Els pensaments poden ser tan forts que em sembla que em torno boja.
I si et digués que podem fer callar les veus?
Si te'n prens cada dia,
les veus ja no et molestaran.
Sí.
Vols una abraçada?
Sí? Vine.
Fa anys que no vaig a classe.
Déu meu!
Hola.
Em dic Luke.
Cate.
Fas cara d'intel·ligent.
Et puc copiar?
-T'aprofitaràs de mi? -Fins que arribi a dalt de tot.
Hem de marxar. No em puc quedar aquí.
T'enyoro, tio.
I jo a tu.
Moltíssim.
Però saps què?
No et crec.
Et penses que no ho sabia?
-El què? -Andre, què vol dir?
No ho hauríem de fer, això.
I si en Luke ho sap?
Sí. Tens raó…
Quantes vegades?
-Au, va, no fotis. -No.
-És veritat? -No t'hi va obligar ella, oi?
Tu volies.
-D'amagat meu. -Ho sento.
Eres el meu millor amic.
Fora, cabrons!
Hòstia.
-No puc canviar. -Els poders no funcionen.
-Marie! Marie! Va, va, va! -Corre!
De debò, Andre? Ets com tots.
Ja em sento com una merda.
Me l'estimava.
No m'enganyis, hòstia!
Ei, tranquil·litza't.
Primer m'hauràs de donar explicacions.
-Ja saps què et dic sempre... -No. A la merda.
No vull sentir més mentides.
Ei.
Ara mateix surto...
No ho pots posar tot en perill. El teu futur...
-Merda. -Què collons ha passat?
-Creieu que hi ha la Cate? -No.
No és un record seu.
Que ho he vist, hòstia!
És meu.
-Ho he vist, hòstia! -Com pot ser un record teu?
Tranquil.
-Senyor Brink, està bé? -Auxili.
Què collons has fet?
-On és en Sam? El vull veure. -Què passa?
És un mentider.
Explica-m'ho tot.
Què passa, Jordan?
Tranquil, nano.
T'ho explicaré. Tranquil·litza't.
Només dius mentides.
Respira. Respira fondo.
Que vinguin els d'emergències.
Jordan.
Què dic sempre?
Ser un heroi no és qüestió de glòria.
-És qüestió… -De sacrifici.
Ja ho sé, però quina mena de sacrifici és això?
En Luke… En Luke necessita tractaments avançats.
Per arribar al màxim.
Podria ser fort com el Patriota,
però de vegades… De vegades reacciona malament.
Si ell rep tractaments, jo també.
Sempre mirant per tu, eh?
Noia, tu tens cap.
No et fan falta.
¿Te'n recordes, a primer, que vas seure aquí,
que et feia tanta por canviar de sexe,
i et vaig prometre que sempre et cuidaria?
Te'n recordes?
Sí.
Jordan, la gent no entén que a vegades t'has de rebaixar per arribar a dalt.
I ara vull que em prometis, com a nova assistenta,
que sempre em protegiràs.
No en diguis res a ningú.
Soc la seva assistenta?
Així vas arribar a assistenta d'en Brink?
Esclar. Perquè t'ho has guanyat.
Confio en tu?
Sí, senyor.
-Quin honor! -Molt bé.
Així, ho sabies?
Sabies que el Golden Boy l'havia atacat.
-No ho sé. -Sabies moltes coses.
Dopava el Golden Boy.
-Que hauríeu fet vosaltres? -Alguna cosa.
Podríem haver-ho aturat tot.
Salvar algú, com sempre hem volgut.
En canvi, som un assistent que només mira per ell.
Jo me l'estimava, en Brink. Era bo.
O no.
-Però amb nosaltres, sí. -Ens tractava bé.
I només per això hem de deixar que doni pel sac a la gent?
Ets un covard.
I sempre ho seràs.
AJUDEU A MANTENIR NET L'AUTOCINE
Ha…
sigut…
increïble.
Em sembla que he vist Déu uns 14 cops.
Doncs jo l'he vist…
O sigui… Sí, ha estat…
Ha estat bé.
Només bé?
Te'n penedeixes, oi?
No.
No. Al contrari.
Tu, i això, ha sigut al·lucinant.
Però no em veig fent-ho les 24 hores del dia.
Potser 23 hores sí.
Estic fatal, Emma.
Hauries d'estar amb algú altre.
Però potser vull estar amb tu.
Jo també estic fatal.
I tinc molt mal alè.
Però molt, molt.
I fem pudor de crispetes suades.
Ah, sí? És normal?
Sí.
Sí. Sí que en fem.
D'acord.
I no és normal.
Però tant me fa.
Em quedaria aquí per sempre.
Jo també.
-Fugim junts. -No.
Prou de fugir.
Conec gent que ens pot ajudar.
Creu-me.
Merda.
-És… -El Bosc.
El que no entenc és que era un record meu, no de la Cate.
És com si els seus traumes i els meus s'haguessin fusionat.
-Parlem-ne, dels teus traumes. -Sí.
Em sap greu, d'acord?
Em creia les boles d'en Brink.
Era com la Shetty i jo no ho veia.
A la merda.
Ho arreglaré.
Per en Luke.
Què foten?
Un moment.
Què collons em feu?
-Sam! -Ràpid! Va!
Sam, desperta't. Sam!
Cate.
-Ajuda'm a sortir d'aquí. -Em sap greu.
Te n'oblidaràs.
-Cate, sisplau. -T'oblidaràs del Bosc.
El teu germà és mort.
Dorm.
Oblida-te'n.
Hòstia puta. Ella ho sabia tot des del principi.
Quants cops l'hi devia fer?
Molts. Creieu que és el que el va fer petar?
Els va fer petar a tots dos.
No funciona.
Crec que li afecta el cap.
Li tornen els records, com si fos un dic que es trenca.
Jo el veig bé.
Crema més fort que mai.
Ho veus? L'estàs ajudant, Cate. Ho fas molt bé.
Però…
Que se n'oblidin.
-Estem fotuts. -Per allà. Som-hi.
No.
La porta em sona.
Ets tu?
Annabeth.
Els vas matar.
Però no…
No volia.
Dius que vas perdre el control, però no.
Et vas enfadar perquè van entrar
i tot va passar perquè tu vas voler.
Per més que vulguis ser una heroïna,
per mi ets una assassina.
No t'ho perdonaré mai, i tu no t'ho has de perdonar.
Em sap greu.
Em sap molt de greu.
M'ho vaig carregar tot.
No entenia els meus poders.
Com tu, Cate.
Tu em vas dir que no era culpa meva.
Res d'això és culpa nostra.
-Allò dels teus pares tampoc. -No soc un monstre.
Els teus pares et van injectar una droga perillosa
per fer diners amb tu.
No perdis ni un minut plorant per ells.
El que li va passar al teu germà va ser un accident.
Sé que creus que és culpa teva.
-Però no ho és. -No és culpa teva.
No havíeu de venir.
Doncs ara som aquí i intentem despertar-te.
Us podeu despertar, no us ho impediré.
-Fotem el camp. -Ja n'hem parlat, d'això.
Tu estàs fotuda. Jo estic fotuda.
L'única cosa evident, ara, és que estem tots fotuts.
No em vull despertar.
No.
No, i una merda.
És igual el que vulguis.
Andre, em sap greu.
No. No em valen les disculpes.
Vols oblidar els problemes i no despertar-te?
-Ei, Andre. -No.
No volia que una persona que estimo em furgués el cervell.
Ens has manipulat.
A mi. M'has manipulat a mi.
I ja sé que els teus pares et van fer mal. I la Shetty…
Ho entenc.
Podries haver actuat diferent.
T'estimo i no vull, perquè no tornaré a confiar en tu.
Però ara pots triar.
Per fi pots triar, o sigui que desperta't.
No ho pots engegar tot a rodar.
Necessito que ho recordis. Sisplau.
Desperta't.
És el món real?
Sí.
Sort que sou aquí.
Hòstia!
-L'has trobat. -Sí.
-Tens cabells d'haver follat. -No és veritat.
Em sembla que ja us coneixíeu, més o menys, però us presento en Sam.
Tu.
-Sam! -Sam, deixa-la.
Sam, escolta'm. Deixa-la.
Us va fer mal a tu i a en Luke.
Però no cal que t'hi tornis.
Tu ets millor. Ei, mira'm.
Confies en mi, oi?
Deixa-la anar.
Ei.
Sé que no confieu en mi.
I t'hi hauràs d'esforçar molt perquè hi tornem.
Comencem pel Bosc.
-Què hi fa, la Shetty, allà? -No ho sé.
Feien servir en Sam per enfortir en Luke,
però també li feien altres coses.
-I a més gent. -Quines coses?
Coses dolentes.
Ella ens odia.
La Shetty ho dirigia tot.
Entesos. Ella és la resposta, doncs.
Si ho fem...
no hi haurà marxa enrere.
No sé què fer.
Jo no volia. Només complia ordres.
-Hem matat una súper. -Déu meu.
Em pensava que seria com una grip.
-Amb vòmits i potser diarrea. -Així, el virus funciona?
Només cinc mil·límetres més.
Entesos.
Ara el pots fer contagiós?
Subtítols: Nahuel Martino González
Supervisor creatiu: IGNASI OLIVER