ATENȚIE COPII! DECLANȘAREA ARMAGHEDONULUI E PERICULOASĂ.
NU ÎNCERCAȚI ASTA ACASĂ
Teoriile curente despre crearea universului susțin
că, dacă ar fi fost creat și nu a început singur,
neoficial, ca să zicem așa,
ar fi apărut acum 14 miliarde de ani.
Se presupune că Pământul are
vreo patru miliarde și jumătate de ani.
Aceste date sunt incorecte.
Unii savanți medievali au stabilit data creației în 3760 Î.H.
Alții consideră data creației ca fiind 5508ă. Î.H.
Iarăși incorect.
Arhiepiscopul James Ussher a susținut că Cerul și Pământul
au fost create duminică, 21 octombrie 4004 Î.H.,
la ora 9.00 dimineața.
Și asta e greșit,
cu aproape un sfert de oră.
A fost creat la 9.13 dimineața.
Asta e corect.
Întreaga chestie cu scheletele fosilizate de dinozauri
a fost o glumă pe care paleontologii nu o mai văzuseră încă.
Asta dovedește două lucruri.
În primul rând, că Dumnezeu nu joacă zaruri cu universul.
Joc ceva inefabil născocit de mine.
Pentru toți ceilalți, e ca și cum ai juca poker în întuneric, pe mize infinite,
cu un dealer care nu-ți spune regulile
și care zâmbește tot timpul.
În al doilea rând, Pământul e în zodia Balanței.
Horoscopul Balanței, din The Tadfield Advertiser,
spunea, pentru noaptea în care începe istoria noastră:
„S-ar putea să te simți obosit,
„prins în aceeași rutină zilnică.
„Un prieten e important pentru tine.
„Ai putea să te strici la stomac astăzi,
„așa că evită salatele.
„Ajutorul ar putea veni dintr-un loc neașteptat.”
Toate prezicerile au fost corecte,
în afară de partea cu salata.
Ca să înțelegem adevărata semnificație,
trebuie să începem mai devreme.
Cu peste 6.000 de ani mai devreme, ca să fim preciși.
Imediat după început.
A început așa cum se va termina, cu o grădină.
În acest caz, Grădina Edenului.
Și cu un măr.
Haide.
Acest măr îți va da...
A fost o zi frumoasă.
Toate zilele fuseseră frumoase.
Fuseseră puțin mai mult de șapte până atunci,
iar ploaia nu fusese inventată încă.
Dar norii de furtună se adunau la est de Eden,
prevestind apropierea primei furtuni.
Și urma să fie una mare.
S-a dus la fund ca un balon de plumb.
Poftim? Ce?
Am spus: „S-a dus la fund ca un balon de plumb.”
Da, așa.
A reacționat cam exagerat.
E doar prima infracțiune.
Nu văd ce e așa de rău
să știi care-i diferența dintre bine și rău.
Trebuie să fie rău...
- Crowley. - ... Crowley.
Altfel...
nu i-ai fi ispitit să facă asta.
Mi s-a zis: „Du-te acolo și fă niște probleme.”
Evident. Ești un demon.
Cu asta te ocupi.
Nu e prea subtil din partea Atotputernicului.
Pom fructifer în mijlocul grădinii, cu „Nu atinge”.
De ce nu l-a pus în vârful unui munte?
Sau pe lună?
Te întrebi ce plănuiește Dumnezeu cu adevărat.
Mai bine să nu speculăm.
Totul face parte din Marele Plan.
Nu e treaba noastră să înțelegem.
E ceva inefabil.
Marele Plan e inefabil?
Exact.
Ceva ce nu poate fi înțeles
și nu poate fi exprimat în cuvinte.
Nu aveai o sabie de foc?
Ba da. Era de foc. Ce s-a întâmplat cu ea?
Ai pierdut-o deja, nu?
- Am dat-o. - Ce-ai făcut?
Am dat-o!
Există animale sălbatice.
O să fie frig. Și ea e însărcinată.
Le-am zis: „Poftim. Sabia de foc. Nu-mi mulțumiți.
„Să nu vă prindă apusul aici.”
Sper că nu am greșit.
Ești un înger. Nu cred că poți greși.
Mulțumesc mult.
M-am tot frământat.
Și eu mă frământ.
Și dacă am făcut un lucru bun cu treaba aia cu „mâncatul mărului”?
Un demon poate da de necaz dacă face un lucru bun.
N-ar fi amuzant dacă am greșit amândoi?
Dacă eu am făcut ceva bun și tu ai făcut rău.
Nu.
N-ar fi deloc amuzant.
Ei bine...
Semne bune este o narațiune a anumitor evenimente
care au avut loc în ultimii 11 ani din istoria omenirii,
în strictă conformitate, cum se va vedea,
cu Profețiile drăguțe și exacte ale lui Agnes Nutter, vrăjitoarea.
SEMNE BUNE
Nu era o noapte întunecată și furtunoasă.
Dar nu vă lăsați păcăliți de vreme.
Doar fiindcă e liniște...
CU 11 ANI ÎN URMĂ
... nu înseamnă că forțele răului nu-s prin jur.
Ba sunt.
Sunt peste tot.
Doi demoni pândesc la marginea cimitirului.
Umblă de colo colo
și pot pândi toată noaptea, dacă este nevoie.
Și încă mai sunt suficient de amenințători
încât să mai pândească puțin în zori.
La naiba cu toate.
Ar trebui să ne aștepte el pe noi.
Ai încredere în el?
- Nu. - Bun.
Ar fi ciudat dacă demonii ar avea încredere unul în celălalt.
Cum își spune el aici?
Crowley.
Uite-l că vine, nenorocitul!
După mine, e aici sus de prea mult timp.
S-a aclimatizat. Se distrează prea mult.
Poartă ochelari de soare chiar și când nu e nevoie.
- Trăiască Satana! - Trăiască Satana!
Salut. Scuze de întârziere,
dar știți cum e pe A40 la Denham.
Am încercat s-o iau prin Chorleywood...
Acum, că suntem toți aici, să raportăm faptele zilei.
Desigur.
Faptele, da.
Eu am tentat un preot.
În timp ce mergea pe stradă, vedea toate fetele frumoase.
Am semănat îndoiala în mintea lui.
Ar fi putut fi un sfânt.
Dar, peste un deceniu, va fi al nostru.
Da, asta e bună.
Eu am corupt un politician.
L-am făcut să creadă că o mită mică nu e o problemă.
Peste un an va fi al nostru.
Asta o să vă placă.
Am stricat rețeaua de telefonie mobilă din Londra în seara asta.
- Da? - Da. Nu a fost ușor...
Și cum te ajută asta să aduci suflete stăpânului nostru?
Gândiți-vă!
Cincisprezece milioane de oameni furioși care se ceartă.
Nu e chiar... măiestrie.
Sediul central nu pare să se supere.
Cineva mă iubește acolo jos.
Timpurile se schimbă. Așa că...
Ce noutăți aveți?
Asta.
Nu.
Da.
Deja?
Da.
Și eu trebuie să...
Da.
Știți...
Nu e scena mea.
Scena ta.
Rolul tău principal.
Ia-l.
Cum ai zis și tu,
timpurile se schimbă.
Se sfârșesc, deocamdată.
De ce eu?
Cineva acolo jos te iubește.
Și ce șansă!
Ligur și-ar da brațul drept ca să fie în locul tău.
Sau brațul drept al cuiva, oricum.
Semnează aici.
Și acum?
Vei primi instrucțiunile.
De ce ești așa de îmbufnat?
A sosit clipa pentru care am muncit de secole.
Secole?
Momentul nostru de triumf etern.
Triumf.
Iar tu vei fi un instrument al acestui destin glorios.
Instrument... glorios... Da.
Bine. Atunci, am plecat.
Să terminăm cu asta.
Adică, vreau să terminăm, evident,
dar plec.
Grozav. Bine.
Ciao.
Ce înseamnă asta?
„Ciao” e în italiană.
Înseamnă „ceaun”.
Crowley era în favoarea Armaghedonului, în general.
Dar una era să lucreze ca să-l facă să vină
și alta era să devină realitate.
- La naiba! - Când Queen a lansat Bohemian Rhapsody...
- De ce eu? - ... de Halloween, în 1975,
a fost pentru meritele tale, Crowley, nu?
Ce ai făcut cu autostrada M25, a dovedit geniul tău demonic.
M25? Da, păi...
Mă bucur că a ieșit așa bine.
Iată instrucțiunile.
Asta e operațiunea supremă, Crowley.
Iată o selecție de sushi preferat, dragule Aziraphale-san.
Mulțumesc, foarte drăguț din partea ta.
- Pot să mă alătur? - Gabriel?
Ce plăcere neașteptată!
A trecut...
Cam mult, da.
De ce consumi asta?
Ești înger.
E sushi.
E bun. Îl înmoi în sos de soia și...
Așa fac oamenii.
Și, dacă am de gând să trăiesc printre ei...
Păstrez aparențele.
- Ceai? - Eu nu pângăresc templul
corpului meu ceresc cu materie scârboasă.
E clar că nu.
- Frumos costum. - Da, îmi plac hainele.
Păcat că vor dispărea în curând.
Da?
Avem informații de încredere
că se întâmplă ceva.
- Chiar? - Da.
Informatorul meu susține că demonul Crowley ar putea fi implicat.
Trebuie să-l supraveghezi
fără ca el să știe că o faci.
Știu. Sunt pe Pământ ca să fac asta încă de la început.
La fel și Crowley.
E un miracol că nu te-a văzut încă.
Da, știu.
Miracolele-s specialitatea noastră.
Faceți cunoștință cu Deirdre și Arthur Young.
Locuiesc în satul Tadfield din Oxfordshire.
Am ajuns, Arthur?
Sunt patru minute între ele.
Cu siguranță e pe aici.
Doar că drumul arată altfel în întuneric.
Călugărițele au zis să vin la patru-cinci minute între contracții.
E doar un pic...
Avem sendvișuri cu ouă și creson?
Ei sunt Harriet Dowling și soțul ei, Thaddeus Dowling, diplomat american.
Respiră, scumpo.
Respir, fir-ar să fie, Tad!
- De ce nu ești aici? - Sunt cu tine, dragă.
Sunt cu tine, dar sunt și cu președintele.
Harriet, scuze că ți-am împrumutat soțul.
Nașterea e cea mai veselă experiență
pe care o pot împărtăși două ființe umane
și n-am de gând să pierd nicio clipă.
Tad, să revenim la problemele noastre.
Revin mai târziu, scumpo.
Trebuia să fii cu mine, nenoroci...
La un moment dat pe seară, va sosi dna Dowling.
Va avea, desigur, agenți de la Serviciul Secret cu ea.
Trebuie să vă asigurați că nu văd ce nu trebuie.
Eu și sora Theresa asistăm la nașterea copilului Dowling în camera patru.
După ce se naște,
îl luăm pe băiat de la mamă...
și îi dăm copilul stăpânului nostru.
Totul este pregătit.
În seara asta, începe tot.
Soră Mary Loquacious?
Da, scuză-mă, Maică Stareță.
Mă întrebam de unde vine celălalt copil.
Nu copilul american. Acolo e clar.
Păsările și albinele. Dar, știi tu...
Jupânul Crowley e pe drum cu viitorul nostru stăpân întunecat, soră Mary.
Nu trebuie să știm mai mult de atât.
Suntem călugărițe satanice
din Ordinul Palavragiu al Sf. Beryl.
Ordinul nostru a fost creat pentru seara asta.
Soră Grace, ești la recepție.
Surorile Maria Verbose și Katherine Prolix
o vor asista pe sora Theresa.
Restul vă cunoașteți îndatoririle.
O ambulanță!
Fiți gata.
Scuză-mă, Maică Stareță.
Nu am primit nicio sarcină. Probabil ți-a scăpat.
Da, desigur.
Ai grijă să fie biscuiți.
Din cei cu glazură roz.
Cred că avem o cutie în cămara mănăstirii.
INTRAREA OPRITĂ
- Respiră, Deirdre. - Respir!
Scuzați-mă. Deirdre Young.
Contracțiile sunt acum la interval de patru minute!
Bine ați venit la St. Beryl, dnă Young.
Vă așteptam săptămâna viitoare.
Arthur va fi cu mine cât timp sunt în travaliu.
Mă tem că nu.
Noi credem că tații doar complică procesul.
O să-l anunțăm când să vină.
Nu mă cert cu călugărițele.
Asistentele știu ce fac, Deirdre.
Ne vedem când e...
O să fie în camera trei.
Bine.
Mult noroc.
Pentru a ajuta la înțelegerea naturii umane,
să știți că cele mai mari triumfuri și tragedii ale istoriei sunt cauzate
nu de oameni fundamental buni sau fundamental răi,
ci de oameni care sunt fundamental umani.
Ți-ai lăsat farurile aprinse.
Ce șmecherie!
- E cu infraroșu? - A început deja?
- M-au pus să ies. - Ai idee cât timp avem?
Cred că a început deja, dle doctor.
Bine. În ce cameră e?
- Suntem în camera trei. - Camera trei, am înțeles.
Există un truc cu trei cărți de joc
foarte greu de urmărit.
Ceva de genul acesta, pentru mize mai mari decât o mână de mărunțiș,
este pe cale să aibă loc.
Deirdre Young este în sala de nașteri trei.
Tocmai a dat naștere unui copil de sex masculin cu păr auriu
pe care-l vom numi „Bebelușul A”.
Harriet Dowling naște în sala de nașteri patru.
Are un copil de sex masculin cu păr auriu
pe care-l vom numi „Bebelușul B”.
Sora Mary Loquacious va primi imediat
un copil de sex masculin cu păr auriu pe care-l vom numi „Adversarul,
„Distrugătorul regilor, Îngerul Gropii fără Fund,
„Prințul acestei lumi și Stăpânul Întunericului”.
- El e? - Da.
Mă așteptam la ochi încrucișați
sau la copituțe.
Sau la o codiță.
El e.
Imaginează-ți că țin Anticristul.
Și îi număr degețelele.
Semeni cu tăticul tău?
Pun pariu că da.
Semeni cu tăticuțul?
Nu. Du-l în camera trei.
Camera trei. Crezi că mă va ține minte când crește?
Roagă-te să n-o facă.
Trei copii.
Priviți cu atenție.
Se tot învârt.
Soră Mary, ce faci aici?
Nu trebuia să duci biscuiții în sala de mese?
Jupânul Crowley a spus să duc copilul în camera trei.
Atunci, continuă.
S-a întâmplat deja?
Eu sunt tatăl. Soțul. Ambele.
Da. Felicitări!
Soția dv. doarme, mititica.
Gemeni? Ce?
Nu mi-a zis nimeni nimic de gemeni.
Nu. Acesta e al dv.
Acela este... al altcuiva.
Doar aveam grijă de el.
Acesta este cu siguranță al dv., ambasadoria dv.,
din creștetul capului până la copituțe...
pe care nu le are.
Totul... există și e corect, nu-i așa?
Da. Este normal. Foarte normal.
Un băiat!
Dle președinte.
Am onoarea să vă raportez că sunt tatăl
unui fiu cu cromozomi Y normali.
Trebuie să-l luăm o clipă, să-l cântărim.
Acest tată al unui fiu băiat de sex bărbătesc e acum al dv., dle președinte.
Harriet. Da!
Unde e copilul?
Satana, dă-mi putere.
Știi unde e copilul stăpânului nostru?
E la sora Mary Loquacious, în camera trei.
Noi le spunem „biscuiți”.
Dar voi le spuneți „fursecuri”.
Ba le spun „biscuiți”.
În ceea ce privește metodele de comunicare umană,
clipitul din ochi este multifuncțional.
De exemplu, sora Theresa a vrut să spună...
Unde naiba ai fost?
Suntem gata să facem schimbul
și tu ești în sala greșită cu Adversarul,
Distrugătorul Regilor, Îngerul Gropii fără Fund,
Prințul acestei lumi și Stăpânul Întunericului.
Dar, în ceea ce o privește pe ea,
clipitul surorii Mary a însemnat...
Acest copil este Adversarul,
Distrugătorul Regilor, Îngerul Gropii fără Fund,
Prințul acestei lumi și Stăpânul Întunericului.
Dar nu pot vorbi acum, fiindcă e un străin de față.
Sora Mary, pe de altă parte,
a crezut că clipitul surorii Theresa însemna mai degrabă...
Bravo, soră Mary!
Ai schimbat bebelușii de una singură.
Acum, indică-mi copilul inutil și îl înlătur,
te las să-ți bei ceaiul
cu Excelența Sa Regală, ambasadorul american.
Înlăturare copil suplimentar.
Pălăvrăgesc întruna.
Unde ați fost înainte de a accepta misiunea asta?
La Swindon.
V-am adus omulețul înapoi, curățat și cântărit.
Uite, iubitule. Fiul nostru.
E frumos, scumpo.
Ce prichindel!
Văzându-l, înțeleg ce este important în viață.
Nu munca.
O să-l învăț să joace baseball. Iar duminica mergem la pescuit.
Tad!
Scuze, scumpo, te sun mai încolo.
Trebuie să dați un nume copilului.
Voiam să-i spunem „Thaddeus”,
după tatăl lui și tatăl tatălui lui.
„Damien” este un nume excelent.
„Damien Dowling”?
Prea aliterativ.
„Warlock”, atunci.
E un nume englezesc vechi.
Un nume bun.
Bună, Warlock.
„Damien”?
Nu. Întotdeauna am vrut
ceva mai tradițional.
Mereu am ales nume bune și simple în familia noastră.
„Cain.”
Sună foarte modern, „Cain”.
Există întotdeauna...
Există întotdeauna și „Adam”.
„Adam”?
Adam.
Vino, micuțule.
Știi, Deirdre...
Cred că aduce cu un Adam.
Bună, Adam.
Ar fi frumos să credem că bebelușul suplimentar a fost adoptat discret.
Că a devenit un copil fericit, normal
și apoi a crescut și a devenit un adult normal, destul de mulțumit.
Poate chiar asta s-a și întâmplat.
Probabil câștigă premii pentru peștii lui tropicali.
Sună-l pe Aziraphale.
Îl sun pe Aziraphale.
Ne pare rău, toate liniile către Londra sunt momentan ocupate.
Mă tem că am închis, cu siguranță.
Aziraphale, eu sunt.
- Trebuie să vorbim. - Da.
Da. Cred că trebuie.
Presupun că e vorba de...
Armaghedon. Da.
Toți știu că cel mai bun loc pentru o întâlnire clandestină la Londra
este, și a fost mereu, parcul St. James.
Rațele-s atât de obișnuite să fie hrănite de agenți secreți,
încât au dezvoltat reacții pavloviene la ei.
Pâinea neagră a atașatului cultural rus
este preferata rațelor mai exigente.
Crowley și Aziraphale se întâlnesc aici de ceva timp.
Ești sigur că era Anticristul?
Da. Eu am adus copilul.
Adică, nu l-am adus pe lume.
Doar l-am livrat.
Un diplomat american.
Serios?
Ca și cum Armaghedonul ar fi un film
pe care vrei să-l vinzi în cât mai multe țări posibil.
Pământul și toate împărățiile lui.
Vom câștiga, desigur.
Chiar crezi asta?
Evident.
Raiul va triumfa, în sfârșit, asupra Iadului.
Totul va fi adorabil.
Zi-mi și mie,
câți compozitori de primă clasă aveți voi în Rai?
Că Mozart e la noi.
Beethoven.
Schubert.
Toți din familia Bach.
Ei au scris deja muzică.
Și tu nu ai s-o mai auzi vreodată.
S-a zis cu Albert Hall și cu Glyndebourne.
- Doar armonii cerești. - Ei bine...
E o mică parte din ce pierzi dacă o să câștigați.
Fără mici restaurante fermecătoare unde lumea te cunoaște.
Fără somon marinat în sos de mărar.
Fără librării vechi.
Mai avem doar 11 ani, apoi totul s-a terminat.
Trebuie să colaborăm.
Nu.
Vorbim despre sfârșitul lumii.
Nu e o mică ispită pe care o faci pentru mine
când te duci la Edinburgh pentru festival.
- Nu poți spune „nu”. - Nu.
Am putea face ceva. Am o idee.
Nu! Nu mă interesează.
Hai să luăm prânzul.
Încă îți sunt dator de la...
Paris.
În 1793.
Da. Domnia Terorii.
Era unul de-ai noștri sau unul de-ai voștri?
Nu mai țin minte.
Am mâncat clătite.
A fost delicios.
De ce ai avea chef acum?
De alcool.
Cantități extraordinare de alcool.
Am câteva sticle frumoase de Châteauneuf-du-Pape în spate.
Am luat o duzină de lăzi în 1921
și mai am câteva, pentru ocazii speciale.
Nu se omoară după vin în Rai, nu?
N-ai să mai bei Châteauneuf-du-Pape în Rai
sau scotch
sau mici cocteiluri cu umbreluțe.
Crowley, ți-am spus, nu te ajut.
Nu mă interesează. Asta e doar o vizită.
Eu sunt înger. Tu ești demon.
Suntem dușmani ereditari.
Înapoia mea, dușman murdar!
După tine.
În acea noapte, Arthur și Deirdre Young
au luat cu mândrie copilul pe care îl credeau al lor,
acasă, în liniștitul sat englezesc Tadfield.
Anticristul era pe Pământ de 24 de ore.
Între timp, în Soho, la Londra, un înger și un demon
băuseră de zor în ultimele șase ore.
Ce anume vrei să spui?
Vreau să spun...
Că... Delfinii!
Asta vreau să spun.
Creier mare, de mărimea...
Creier al naibii de mare.
Ca să nu mai vorbim de balene. Au creier cât un oraș.
Kraken.
Un mare afurisit.
Trebuie să se ridice la suprafață.
Chiar la sfârșit,
când marea fierbe.
Asta vreau să zic.
Toată marea fierbe.
Delfinii, balenele.
Toate se transformă în builon...
Bulblion...
Bulilbon...
Borș de pește. Nu e vina lor.
La fel și cu gorilele.
Care fac: „Whoop.” Fac o mulțime de...
Cerul s-a înroșit. Și...
stelele se prăbușesc.
Ce pun în banane zilele astea?
Toate sunt creaturi, mari și mici.
Și știi ce e mai rău?
Când totul se termină,
ai de-a face cu eternitatea!
Eternitatea?
Da, la început nu va fi foarte rău.
Deși primele nopți de eternitate nu vor fi ca în Stephen Sondheim.
Am auzit zvonuri că șeful tău
adoră Sunetul muzicii.
O să-ți petreci eternitatea uitându-te la el?
Ai putea urca literalmente fiecare munte
iar și iar și iar.
Nici mie nu-mi place mai mult ca ție.
Dar ți-am spus, nu pot să mă răzvr...
Să nu fac ce mi se spune.
Sunt înger. Eu...
Doamne, nu mă descurc când sunt beat.
- Trebuie să mă trezesc. - Da, și eu.
Harriet Dowling l-a adus pe bebelușul Warlock în noua sa casă,
o reședință oficială din Londra.
Misiunea noastră s-a terminat, Lord Hastur.
Copilul este la locul lui, iar părinții habar nu au.
Deci nu mai este nevoie de mănăstire, nu-i așa?
- Mă tem că... - O desființăm.
- Ce? - Ordinul vostru e desființat.
- Ce? - Stai puțin.
Am făcut tot ce ni s-a cerut. Cum e cu recompensa noastră?
Ce iritant!
Nu tăceți niciodată, nu-i așa?
Suntem un ordin palavragiu. Spunem ce ne trece prin cap.
Acum îmi trece prin cap că nu ne poți trata ca pe...
Vrei tu să le spui că ordinul este desființat?
Sau preferi să piară toate în foc?
Ce foc?
Chiar dacă aș vrea să te ajut, nu pot.
Nu pot interfera cu Planul Divin.
Dar cu planurile diabolice?
Dacă mă zădărnicești, poate asta face parte din Planul Divin.
Trebuie să zădărnicești vicleșugurile Celui Rău
la fiecare pas, nu?
Ei bine...
Vezi un vicleșug, îl zădărnicești. Am dreptate?
În linii mari.
De fapt, îi încurajez pe oameni s-o facă...
Anticristul s-a născut.
Dar sunt importante educația, influențele.
Influențele rele
îmi revin mie.
Ar fi păcat ca cineva să aibă grijă să dau greș.
Dacă spui așa...
Raiul n-ar putea obiecta dacă te-aș zădărnici.
Nu. O să ai propriile merite.
Am fi un fel de nași
care i-ar supraveghea educația.
Dacă o facem bine, nu va fi rău.
Sau bun. O să fie normal.
S-ar putea să meargă.
Nași.
Fir-aș al naibii!
Nu e chiar rău, când te obișnuiești.
CINCI ANI MAI TÂRZIU
CU ȘASE ANI ÎNAINTE DE SFÂRȘITUL LUMII
Înțeleg că aveți nevoie de o dădacă.
Se spune că ați căuta un grădinar.
Tânărul stăpân Warlock!
Ce repede crești!
Cred că ai vreo...
Am cinci ani.
Ce e ăla?
Acela e fratele Porumbel.
Și fratele Melc.
Și sora Limax.
Ține minte, tinere Warlock,
când o să fii mare,
să ai dragoste și respect
pentru toate ființele vii.
Dădaca spune că lucrurile vii
sunt bune doar să le strivesc sub călcâi, frate Francis.
Nu o asculta.
Ascultă-mă pe mine.
Îmi cânți un cântec de leagăn, dădacă?
Desigur, scumpule.
Du-te la culcare
Și visează despre durere
Osândă și întuneric
Sânge și creieri
Dormi dulce
Dragul meu băiat
Tu ai să conduci
Când Pământul se va distruge
Grădinarul spune că trebuie să fiu bun și drăguț cu toată lumea.
Chiar și cu sora Viermișor.
Și să nu distrug niciodată Pământul.
Nu-l asculta.
Ascultă-mă pe mine.
Sunt multe uși care te vor duce în Rai sau în Iad.
Dar, când Crowley și Aziraphale raportează în calitate oficială
la respectivele sedii centrale,
intră pe la intrarea principală.
Spune-ne despre băiat, Warlock.
E un copil remarcabil, Lord Belzebut.
- Dar e rău? - Fantastic de rău.
A omorât pe cineva?
Nu încă,
dar rău nu este doar să omori oameni.
Presupun.
Dar e distractiv.
Ai avut probleme cu...
opoziția?
Nu suspectează nimic.
Sunt mândru să spun
că, la un nivel foarte real,
copilul Anticrist este influențat spre lumină.
Foarte lăudabil, Aziraphale.
- Excelentă treabă, ca de obicei. - Da.
Dar, Aziraphale, o să fim foarte înțelegători când ai să dai greș.
La urma urmei, războaiele trebuie să fie câștigate.
Nu evitate.
Dar nu o să greșesc.
Asta ar fi rău.
Aziraphale, ce faci tu e vrednic de laudă,
dar, evident, ești sortit eșecului.
Totuși, așa cum îi place Atotputernicului să spună:
„Urcă fiecare munte.”
„Traversează fiecare pârâu.”
Băiatul e prea normal.
Excelent. Merge!
Influențele cerești le echilibrează pe cele infernale.
E remiză.
Sper că ai dreptate.
Mai sunt doar șase ani.
- Crowley. - Da?
Atunci când va ajunge la nivelul complet de putere,
cum îl oprim?
Sunt sigur că nu se ajunge acolo.
ÎN ZIUA DE AZI
LUNI
ȘASE ZILE PÂNĂ LA SFÂRȘITUL LUMII
VĂ RUGĂM NU LINGEȚI PEREȚII
E mare.
E cel mai mare pe care-l avem.
Tot ce e mai bun pentru tânărul nostru stăpân.
Crezi că îi e foame?
Avem un singur mod de a afla.
Tu. Treci înăuntru.
- Eu? - Da, tu.
Ferește-te de dinții lui!
Doar i-ai spus să se ferească de dinți!
Cred că îi era foame.
Warlock, mă asculți, scumpule?
Uite, așa credeau că arată dinozaurii.
- Mă rog. - Sunt vechi și educativi.
- E o tâmpenie. - Nu e o tâmpenie, ci un dinozaur.
Un tâmpitozaur, mai degrabă.
Putem vorbi despre petrecerea de ziua mea?
De ce nu facem petrecerea într-o escape room?
Îți zic pentru ultima oară, am angajat deja un...
Dar, mamă...
Am făcut tot ce am putut.
Nu mai rămâne decât să-i așteptăm ziua de naștere.
Câinele Iadului va fi cheia.
Apare la ora 15.00, miercuri.
Bine.
Nu ai mai pomenit de Câinele Iadului până acum.
Da. Îi trimit un Câine al Iadului
ca să-i stea alături și să-l ferească de rele.
Cel mai mare al lor.
Și lumea nu va observa apariția bruscă a unui câine negru uriaș?
Părinții lui, de exemplu?
Nimeni nu va observa nimic. Asta e realitatea, îngeraș.
Tânărul Warlock poate face ce vrea, fie că știe sau nu.
Ăsta e începutul. Băiatul trebuie să-i dea un nume.
Pândaciul Nopții, Spintecă-Gât, chestii de genul ăsta.
Dar, dacă noi ne-am făcut treaba bine,
îl va goni fără să-i dea un nume.
Și dacă îi dă nume?
Noi am pierdut, el își capătă puterile
și începe Armaghedonul.
Trebuie să existe o cale de a-l opri.
Dacă n-ar exista niciun băiat...
atunci procesul s-ar opri.
Da, dar există un băiat. Uite-l acolo
cum scrie ceva urât pe descrierea dinozaurului.
Acum există un băiat.
Dar asta se poate schimba.
Ar putea păți ceva.
Adică ai putea să-l omori.
Eu nu am ucis nimic niciodată.
Nu cred că aș putea.
Nici măcar pentru a salva totul?
O singură viață
în schimbul întregului univers.
Acest Câine al Iadului
apare la petrecerea de ziua lui?
- Da. - Atunci trebuie să fim acolo.
Poate reușesc să opresc câinele. Aș putea să-i distrez pe copii.
Nu. Te rog, nu.
Trebuie doar să mai exersez.
Nu, fără scamatorii.
Te rog. Te implor!
Habar nu ai cât de înjositor este. Te rog.
- Era în deget. - Nu, în urechea ta.
- Era în buzunarul tău. - Lângă urechea ta.
Nu vreau nimic pe lângă urechi.
Nu ești amuzant deloc.
- Amuzant? - Da.
E umilitor.
Poți face magie pe bune. Faci lucrurile să dispară.
Nu e la fel de distractiv.
Poți să dispari tu.
Unde o fi? E aici...
MIERCURI
... pe undeva?
Uitați-l! Acest...
Pe asta am s-o reiau.
Iată vechiul meu joben.
Dar stați puțin.
Ce e asta?
Oare e vechiul nostru prieten blănos,
Harry Iepurele?
Era în masă.
Ai spus că o să fie un magician celebru.
Eu i-am avut pe Penn și Teller la petrecere, am avut o discotecă tăcută
- ... și o... - Ești varză!
Scuză-mă.
Are dreptate. Ești varză.
Cinci, patru,
trei, doi, unu.
A venit momentul.
De îndată ce băiatul numește Câinele,
începe Armaghedonul.
Du-te. Găsește-ți stăpânul.
LA MULȚI ANI ADAM
Încă nu s-a întors?
E în pădurea Hogback, se joacă cu prietenii lui.
I-am zis să se întoarcă până la ora ceaiului.
Bine, cheamă-mă când vine,
ca să aprindem lumânările.
A fost cea mai grozavă aniversare!
Mă tem c-a fost un dezastru.
Aiurea. Le-ai dat o petrecere de neuitat.
Ultima pe care o vor mai avea.
E târziu.
Așa pățești dac-o ții în mânecă.
Ba nu.
Câinele Iadului întârzie.
... Insula Skye, iar timpul tău începe...
Salut, Crowley!
Salut! Cine e?
Dagon, Stăpânul Dosarelor,
Maestrul Chinurilor.
Da, verificam ce e cu Câinele Iadului.
Ar fi trebuit să fie la tine.
De ce? S-a întâmplat ceva, Crowley?
Nu s-a întâmplat nimic. Ce să se întâmple?
Îl văd acum, da.
Ce Câine al Iadului mare și infernal!
Mi-a făcut plăcere să vorbim.
Nu e niciun câine.
Am greșit băiatul.
Băiatul potrivit se juca în pădure cu prietenii lui.
În fond, era ziua lui.
Pădurea Hogback era Edenul lor,
unde se puteau juca fără să-i deranjeze adulții.
Copiii își spuneau „Ei”.
Pepper și Brian, Wensleydale
și sărbătoritul, liderul lor, care găsise bârlogul acesta
și inventa cele mai frumoase jocuri, Adam.
E ziua mea. Sigur o să primesc un câine.
Niciodată nu primești ce vrei.
Eu am vrut o bicicletă și am cerut-o.
Și le-am spus că vreau cu șa subțire
și cu 12 viteze.
Știi ce mi-au luat?
O bicicletă de fată. Cu coșuleț.
Dar tu chiar ești fată, Pepper.
Ce lucru sexist!
Eu vreau un câine.
Da. Iar mama și tata
o să-ți ia un rottweiler, Adam?
Nu vreau un câine mare.
Vreau un câine cu care te poți distra. Un cățeluș.
Vreau un câine foarte inteligent,
să intre în vizuini și să învețe trucuri.
Și o să-i spun...
Acesta este momentul. Alegerea numelui.
Acesta îi va da scopul, funcția, identitatea.
Acesta este momentul care pune Armaghedonul în mișcare.
Câinele Iadului mârâie amenințător.
Acel mârâit care începe în gâtul cuiva
și ajunge în gâtul altcuiva.
Cred că o să-i spun „Câine”.
Cu un nume ca ăsta, scap de multe probleme.
Și câinele ăsta o să apară, pur și simplu?
Poate.
Aici, cuțu. Vino!
Armaghedonul e peste câteva zile, și noi l-am pierdut pe Anticrist.
De ce m-au băgat în asta puterile Iadului?
Nu mă lua în seamă, dar sunt sigur
că e din cauza rapoartelor pe care le-ai tot trimis,
în care spuneai ce bine te descurci.
E vina mea că nu m-au verificat?
A mea e vina că ei nu verifică?
Toți înfrumusețează adevărul în rapoartele către sediu.
Da, dar le-ai spus că ai inventat Inchiziția Spaniolă
și ai declanșat Al Doilea Război Mondial.
Mi-au luat-o oamenii înainte. Nu e vina mea.
Ceva s-a schimbat.
E o colonie nouă, mi-a recomandat-o frizerul.
Nu tu. Știu cum miroși.
Câinele Iadului și-a găsit stăpânul.
Ești sigur?
Am simțit. Te-aș minți eu?
Desigur. Ești demon. Cu asta te ocupi.
Nu te mint. Băiatul, oriunde ar fi, are câinele.
I-a dat nume. S-a făcut.
Își va căpăta puterile.
Suntem osândiți.
Atunci...
bun-venit la sfârșitul lumii.
Subtitrarea: Anca Irina Dumitru
Redactor Aura Marinescu Nour