KRIG
VARNING UNGDOMAR!
Att orsaka Harmagedon kan vara farligt. Pröva det inte hemma.
Teorier kring skapandet av universum
påstår, om det ens skapades och inte bara startade, inofficiellt,
att det tillkom för 14 miljarder år sen.
Jorden antas vara 4,5 miljarder år gammal.
Siffrorna stämmer inte.
Medeltida forskare daterade skapelsen till år 3760 f.Kr.
Andra daterade skapelsen till så långt tillbaka som 5508 f.Kr.
Även det var fel.
Ärkebiskop James Ussher hävdade att himlen och jorden
skapades på söndagen den 21 oktober, 4004 f.Kr,
kl. 09.00.
Det här var också fel, med nästan en kvart.
Den skapades kl. 09.13.
Vilket var korrekt.
Hela grejen med de fossiliserade dinosaurieskeletten
var ett skämt som paleontologerna inte hade sett än.
Det här bevisar två saker.
För det första kastar Gud inte tärning rörande universum.
Jag spelar ett outsägligt spel som jag själv har tagit fram.
För alla andra är det som att spela poker i ett kolsvart rum,
med oändliga insatser, med en dealer som inte förklarar reglerna,
och som hela tiden ler.
För det andra är jorden Vågen.
Slår man upp Vågen i Tadfield Advertiser
den kväll vår historia börjar kan man läsa följande:
"Du kan känna dig sliten och alltid i samma dagsrutin.
En vän är viktig för dig.
Din mage kan vara känslig i dag, så undvik sallader.
Hjälp kan komma från oväntat håll."
Det här stämde helt på alla punkter
förutom det gällande salladerna.
För att förstå innebörden av vad det betyder
måste vi nog börja tidigare.
Närmare bestämt lite mer än 6 000 år tidigare,
precis efter början.
Det börjar, som det kommer att sluta, med en lustgård.
I det här fallet Edens lustgård.
Och...med ett äpple.
Där är ett äpple.
Smaka på äpplet.
Det var en fin dag.
Alla dagarna hade varit fina.
Hittills hade det funnits fler än sju av dem,
och regn hade inte uppfunnits än.
Men oväder som bildades öster om Eden
antydde att det första åskvädret var på väg.
Och det skulle bli stort.
Det där var en flopp.
Ursäkta, vad sa du?
Jag sa: "Det där var en flopp."
Ja, det har du rätt i.
Lite av en överreaktion, tycker jag.
Första förbrytelsen och så.
Varför är det så dåligt att känna till skillnaden
-mellan gott och ont? -Det måste vara dåligt...
-Crawley. -...Crawley.
Annars...
hade du inte lockat in dem i det.
De sa bara: "Gå upp och ställ till med lite oreda."
Uppenbarligen är du en demon.
Det är det du gör.
Inte så subtilt av den Allsmäktige, dock.
Fruktträd mitt i en lustgård med en "Rör inte"-skylt.
Varför inte ställa det högst upp på ett berg?
Eller på månen?
Det får en att undra vad Gud egentligen planerar.
Bäst att inte spekulera.
Allt är en del av Den stora planen.
Det är inte meningen att vi ska förstå.
Det är outsägligt.
Är Den stora planen outsäglig?
Precis.
Den är obegriplig och kan inte beskrivas i ord.
Hade inte du ett flammande svärd?
Det hade du. Det flammade jättemycket. Vad hände med det?
Har du redan blivit av med det?
-Jag gav bort det. -Vad sa du?
Jag gav bort det.
Det finns ondsinta djur där.
Det kommer att bli kallt där ute,
och hon väntar redan barn,
och jag sa: "Varsågod. Flammande svärd. Tacka mig inte,
och låt inte solen gå ned på er här."
Jag hoppas att jag inte gjorde fel sak.
Du är en ängel.
Jag tror inte att du kan göra fel.
Tack så mycket.
Jag har grubblat över det.
Jag har också grubblat.
Tänk om jag gjorde rätt sak med hela "ät äpplet"-grejen.
En demon kan få problem om han gör det rätta.
Det vore roligt om vi båda gjorde fel.
Om jag gjorde det bra och du det dåliga.
Nej.
Det hade inte alls varit roligt.
Goda omen, en berättelse om vissa händelser
som sker under de sista 11 åren av mänsklighetens historia,
helt enligt, som det kommer att visas, Häxan Agnes Nutters
nyktra och precisa profetior.
Det var ingen mörk och stormig natt.
Men låt er inte luras av vädret.
Bara för att det är en mild natt...
FÖR ELVA ÅR SEDAN
...betyder det inte att de onda makterna inte finns där.
Det gör de.
De finns överallt!
Två demoner smyger omkring i ena änden av kyrkogården.
De vankar av och an,
och kan smyga omkring resten av natten om så behövs.
Med tillräckligt dyster hotfullhet kvar
för att smyga omkring lite extra vid gryningen.
Fördömt, också.
Han skulle ha väntat på oss.
Litar du på honom?
-Näpp. -Bra.
Det hade varit lustigt om demoner sprang omkring och litade på varandra.
Vad kallar han sig själv här uppe nuförtiden?
Crowley.
Här kommer han nu, den uslingen.
Jag tycker att han har varit här uppe för länge. Han har blivit inhemsk.
Han roar sig för mycket.
Han har solglasögon på sig även när det inte behövs.
-Hell Satan. -Hell Satan.
Hejsan. Ursäkta att jag är sen, men ni vet hur det är på A40 vid Denham.
-Jag försökte gena via... -Nu när vi alla är här,
låt oss gå igenom dagens dåd.
Självklart.
Dåd, ja.
Jag har frestat en präst.
När han gick längs gatan såg han alla söta tjejer i solen.
Jag sådde tvivel i hans sinne.
Han skulle ha blivit ett helgon.
Nu kommer vi att få honom inom ett årtionde.
Bra jobbat.
Jag har korrumperat en politiker.
Jag lät honom tro att en liten muta inte skulle skada.
Inom ett år är han vår.
Ni kommer att gilla det här.
Jag stängde ned vartenda mobilnät i London i kväll.
-Jaså? -Ja. Det var inte enkelt...
Och exakt hur hjälper det vår herre att få själar?
Lägg av, tänk på saken.
Femton miljoner arga människor som tar ut det på varandra.
Det är inte direkt...yrkesskicklighet.
Huvudkontoret verkar inte bry sig. De älskar mig där nere.
Tiderna förändras. Så...
vad händer?
Det här.
Nej.
Jo.
Redan?
Ja.
Och det är upp till mig?
-Ja. -Ja.
Lyssna, det...är inte riktigt min scen.
Din scen.
Din huvudroll.
Ta den.
Som du sa, tiderna förändras.
De är på väg att ta slut, till att börja med.
Varför jag?
De älskar dig där nere.
Och vilket tillfälle.
Ligur här skulle ge sin högerarm för att vara du i kväll.
Eller någons högerarm, åtminstone.
Skriv under här.
Och nu, då?
Du kommer att få dina instruktioner.
Och varför så dyster.
Tillfället vi har jobbat för under alla århundraden är snart här.
Århundraden.
Den eviga triumfens ögonblick väntar.
-Triumf. -Och du blir ett verktyg
i det ärofyllda ödet.
Ärofyllt verktyg. Ja.
Okej. Då sticker jag, då.
Får det överstökat.
Jag vill så klart få det överstökat, men jag kilar iväg.
Toppen. Bra. Ja.
Ciao!
Vad betyder det?
"Ciao" är italienska.
Det betyder "krubb".
Crowley gillade Harmagedon i stora drag.
Men det var en sak att jobba för att den skulle komma,
och en helt annan för att den verkligen skulle inträffa.
Jävlar!
Varför jag?
För att du har förtjänat det, Crowley, eller hur?
Det du gjorde mot M25 var ett demoniskt genidrag, raring.
M25? Tja...
-Ja, vad kul att det gick så bra. -Här är dina instruktioner.
Det är det nu det gäller, Crowley.
Här är dina favorit-sushirullar, min kära Aziraphale-san.
Tack, kocken, det var vänligt.
-Får jag göra dig sällskap? -Gabriel?
Vilken oväntad glad överraskning.
Det var...
Ett bra tag sen sist, ja.
Varför äter du det där?
Du är en ängel.
Det är sushi.
Det är gott.
Man doppar det i sojasås.
Det är så människor gör.
Och om jag ska leva bland dem...
jag håller skenet uppe.
-Te? -Jag besudlar inte templet
av min himmelska kropp med snuskig materia.
Uppenbarligen inte.
-Snygg kostym. -Ja, jag gillar kläderna.
Synd att de inte är kvar så länge till.
Är de inte?
Vi har pålitlig information
om att saker och ting...är på gång.
-Är de? -Ja.
Enligt min informatör kan demonen Crowley vara inblandad.
Du måste hålla ett öga på honom,
så klart utan att han får reda på vad du gör.
Jag förstår. Jag har varit på jorden och gjort det här sen början.
Det har Crowley med.
Mirakulöst nog har han inte sett dig än.
Ja, jag vet.
Mirakel är vad vi åstadkommer.
Det här är Deirdre och Arthur Young.
De bor i Oxfordshire, i byn Tadfield.
Är vi framme snart, Arthur?
Det är fyra minuter mellan värkarna.
Det är definitivt den här vägen. Vägarna ser bara olika ut i mörker.
Nunnorna sa att jag skulle komma när
det var fyra till fem minuters mellanrum.
Det är bara lite...
Har vi några ägg- och krassesmörgåsar?
Här är Harriet Dowling och hennes make, den amerikanska diplomaten Thaddeus.
Andas, älskling. Andas bara.
Jag andas, för fan, Tad! Varför är du inte här?
Älskling, jag är med dig. Jag är även här med presidenten.
Hej, Harriet. Ledsen att vi fick låna din make.
Barnafödande är den mest lyckliga med -erfarenheten två människor kan dela,
och jag ska inte missa en sekund av det.
Tad!
Kan vi återgå till handlingarna?
Jag återkommer, älskling.
Du borde vara med mig, din värdelösa skit...
Vid nåt tillfälle i kväll
kommer mrs Dowling att anlända.
Hon kommer tveklöst att ha med agenter från Secret Service.
Ni ska se till att de inte ser nåt ogynnsamt.
Syster Theresa och jag förlöser Dowlings barn i Rum 4.
När han har fötts
tar vi bebisen från mamman...
och ger henne vår herres barn.
Allt är klart.
I kväll börjar det.
Syster Mary Pratsjuk?
Ja, ursäkta mig, abbedissan,
jag undrar var det andra barnet ska komma från.
Inte det amerikanska barnet, det är uppenbart. Det är bara blommor och bin.
Men, liksom...
Mäster Crowley är på väg med vår mörke blivande herre, syster Mary.
Det är allt vi behöver veta.
Vi är satanistiska nunnorna av St. Beryls tjattrande orden.
Och i kväll är vad vad orden skapades för.
Syster Grace, du tar emot dem.
Syster Maria Verbose och Katherin Prolix,
ni assisterar syster Theresa.
Resten av er kan era sysslor.
-Det är en ambulans. -Ambulans.
Inta era platser.
Ursäkta mig, abbedissan, jag fick ingen uppgift.
Det var nog ett förbiseende.
Ja, självklart.
Du kan se till att det finns kex. Såna med rosa glasyr.
Jag tror att vi har en burk i skafferiet.
Undan.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
-Andas, kära du. -Jag andas. Herregud!
Ursäkta mig. Deirdre Young.
Värkarna kommer med fyra minuters mellanrum!
Välkommen hit, mrs Young. Vi väntade dig inte förrän nästa vecka.
Nu. Arthur kommer att vara med mig medan jag föder.
Det går dessvärre inte.
Vi tror att fäder bara komplicerar processen för alla.
Vi säger till när han får komma upp.
Jag tänker inte argumentera med nunnor.
Sköterskorna vet vad de gör, Deirdre.
Vi ses när det--
Hon kommer att vara i Rum 3.
Okej.
Lycka till.
Det kan hjälpa att förstå människans natur för att veta att de flesta
av historiens triumfer orsakas av att folk
är principiellt goda orsakas av att folk är principiellt goda
eller principiellt onda, utan för att folk principiellt är folk.
Du glömde lyset på.
Det där var smart.
-Är det infrarött? -Har det börjat än?
-De tvingade ut mig. -Nån aning om hur lång tid vi har?
Jag tror att det är på gång, doktorn.
Förstått. Vilket rum är hon i?
-Vi är i Rum 3. -Rum 3, uppfattat.
Det finns ett trick de gör med tre spelkort som är svårt att hänga med i.
Och nåt som liknar det med större insatser
än lite växel är på väg att hända.
Deirdre Young ligger i förlossningssal 3.
Hon har precis fött
ett gyllenblont gossebarn som vi kallar för "Bebis A".
Harriet Dowling föder barn i Förlossningsrum 4.
Hon får ett gyllenblont gossebarn som vi kallar för "Bebis B".
Syster Mary Pratsjuk kommer att få ett gyllenblont gossebarn
som vi kallar för "Rivalen".
Förgöraren av kungar, Ängeln av det bottenlösa hålet,
Prinsen av den här världen och Mörkrets Herre.
-Är det han? -Ja.
Jag hade väntat mig lustiga ögon
eller pyttesmå hovsingar.
Eller en liten svans.
Det är definitivt han.
Tänk att jag håller i Antikrist.
Jag räknar hans små tåsingar.
Ser du ut som din pappa. Det tror jag nog.
-Ser du ut som din pappsing? -Det gör han inte. Ta honom till Rum 3.
Rum 3. Tror du att han minns mig när han växer upp?
Be om att han inte gör det.
Tre bebisar. Var uppmärksam.
De blandas ihop.
Syster Mary, vad gör du här?
Ska du inte ta kex till klostermatsalen?
Mäster Crowley sa att jag skulle ta bebisen till Rum 3.
Men gör det, då.
Har det skett än?
Jag är fadern. Maken. Bådadera.
Åh, ja. Gratulerar.
Din fru sover, stackaren.
Tvillingar? Va?
-Ingen sa nåt om tvillingar. -Nej, då. Den här är din.
Den där är...nån annans.
Jag ser bara efter honom.
Den här är definitivt din, ambassadören,
från huvudets topp ned till toppen av hans hovsingar...som han inte har.
Är allt på rätt platser?
Ja, då. Han är normal. Väldigt normal.
En pojke!
Herr president.
Jag har äran, sir, att anmäla mig som far
till en vanlig Y-kromoson-son.
Nu ska vi bara gå iväg med honom en stund för att väga honom och så.
Fadern till en man-pojke-son är er, herr president.
Harriet. Ja!
Var är bebisen?
Satan, ge mig styrka.
Vet du var vår herres barn är?
Syster Mary Pratsjuk har honom i Rum 3.
Vi kallar de här för kex.
Men ni ser dem och säger: "Åh, kakor."
Jag kallar dem för kex.
Vad gäller kommunikation människor emellan,
är den mänskliga blinkningen ganska användbar.
Till exempel, syster Theresa menade...
Var fan har du varit?
Vi är beredda att göra bytet,
och här är du i fel rum med Rivalen, Förgöraren av kungar,
Ängeln av det bottenlösa hålet,
Prinsen av den här världen, Mörkrets Herre,
och dricker te.
Och så vitt hon visste,
betydde syster Marys blink till svar...
Det här barnet är Rivalen,
Förgöraren av kungar, Ängeln av det bottenlösa hålet,
Prinsen av den här världen och Mörkrets Herre.
Men jag kan inte prata nu, för det är en utomstående här.
Syster Mary, å andra sidan,
trodde att syster Theresas blinkning var mer som...
Bra jobbat, syster Mary.
Hon bytte ut barnen helt på egen hand.
Indikera nu vilket det överflödiga barnet är
så ska jag ta det och låta dig fortsätta dricka te
med Hans excellens, den amerikanska ambassadören.
Jag tar med mig den överflödiga bebisen.
Men jag fortsätter att pladdra.
Var nånstans var du innan du tog dig an den här tjänsten?
I Swindon.
Här kommer lillkillen igen, avtvättad och vägd.
Titta, älskling. Vår son.
Vad vacker han är, älskling.
Vilken liten rackare, va?
När jag ser honom förstår jag vad som är viktigt i livet.
Det är inte jobbet.
Jag ska lära honom spela baseboll. Och på söndagar ska vi fiska.
Tad!
Förlåt, älskling, vi ringer upp dig senare.
Ni måste namnge barnet.
Vi tänkte ge honom namnet Thaddeus,
efter hans pappa och farfar.
Damien är ett utmärkt namn.
Damien Dowling?
För mycket allitteration.
Warlock, då.
Det är ett gammalt engelskt namn.
Ett bra namn.
Hej, Warlock.
Damien?
Nej. Jag har alltid velat ha nåt mer, ja, traditionellt.
Vi har alltid gillat bra, enkla namn i vår familj.
Cain.
Det låter modernt med Cain.
Ja, det finns alltid...
Det finns alltid Adam.
Adam?
Adam.
-Kom, lillen. -Vet du, Deirdre...
Jag tycker att han ser ut som en Adam.
Hej, Adam.
Det vore fint att tänka sig att nunnorna
lät adoptera överskottsbarnet diskret.
Att han växte upp och blev ett glatt, vanligt barn
och sen växte ännu mer och blev en ganska nöjd vuxen.
Och det var kanske så det gick till.
Han vinner säkert priser för sina tropiska fiskar.
Ring till Aziraphale.
Ringer Aziraphale.
Beklagar, alla linjer till London är för närvarande upptagna.
Tyvärr så har vi verkligen stängt.
Aziraphale, det är jag.
-Vi måste prata. -Ja.
Ja, vi behöver göra det.
Jag antar att det har att göra med...
Harmagedon. Ja.
Alla vet att bästa stället för ett hemligt möte i London
är, och alltid har varit, St James Park.
Det sägs att änderna är så vana vid att matas av hemliga agenter
att de har utvecklat pavlovska reaktioner mot dem.
De ryska attachéernas pumpernickel
är synnerligen eftertraktat av de mer omdömesgilla änderna.
Crowley och Aziraphale hade träffats där under ganska lång tid.
Är du säker på att det var Antikrist?
Jag borde veta. Jag räckte över barnet.
Jag förlöste det alltså inte.
Jag överlämnade det.
En amerikansk diplomat.
Verkligen?
Som om Harmagedon var en cinematografisk föreställning
du ville sälja in till så många länder som möjligt.
Jorden och alla dess kungariken.
Vi kommer så klart att vinna.
Tror du verkligen på det?
Uppenbarligen.
Himlen kommer äntligen att triumfera över helvetet.
Det kommer att bli underbart.
Jag bara undrar,
hur många förstklassiga kompositörer har ni i himlen?
För Mozart är en av våra.
Beethoven.
Schubert.
Alla Bachs.
De har redan skrivit sin musik.
Och du kommer aldrig få höra den igen.
Inget mer Albert Hall. Inget mer Glynderbourne.
-Bara himmelska harmonier. -Tja...
Och det är bara början av vad du förlorar om du vinner.
Inga fler fascinerande små restauranger där de känner dig.
Ingen gravlax med dillsås.
Inga fler gamla bokhandlar.
Vi har bara elva år kvar, sen är allt över.
Vi måste samarbeta.
Nej.
Det är slutet av världen vi talar om.
Det är ingen liten frestelse jag bett dig täcka för mig
medan du är uppe i Edinburgh för festivalen.
-Du kan inte säga nej. -Nej.
Vi kan göra nåt. Jag har en idé.
Nej! Jag är inte intresserad.
Låt oss luncha tillsammans.
Jag är skyldig dig en lunch.
Paris.
1793.
Ja. Terrorregimen.
Var det er eller vår?
Jag minns inte.
Vi åt crêpes.
Det var smaskens.
Vad är du sugen på nu?
Alkohol.
Enorma mängder alkohol.
Jag har flera fina flaskor Châteauneuf-du-Pape där bak.
Jag fixade ett par dussin lådor år 1921,
och det är fortfarande några kvar för speciella tillfällen.
De har inte mycket vin i himlen, va?
Du får inga fler fina små Châteauneuf-du-Pape i himlen,
eller single malt-whisky,
eller små utstuderade paraplydrinkar.
Crowley, jag har sagt åt dig, jag hjälper dig inte.
Jag är inte intresserad. Det här är rent socialt.
Jag är en ängel. Du är en demon.
Vi är arvsfiender.
Håll dig bakom mig, hemska monster.
Varsågod.
Den kvällen tog Arthur och Deirdre Young
stolt hem den bebis de trodde var deras
till den tysta engelska byn Tadfield.
Antikrist hade varit på jorden i 24 timmar.
Samtidigt, i Londons Soho, hade en ängel och en demon
druckit konstant i sex av timmarna.
Så vad exakt är din poäng?
Min poäng är...
Min poäng är, delfiner.
Det är min poäng.
Stora hjärnor, i samma storlek som...
...jäkligt stora hjärnor.
För att inte nämna valarna. Hjärnstad, valar.
Kraken.
Vilken bjässe.
Han ska stiga upp till ytan. Precis i slutet,
när havet kokar.
Det är min poäng.
Hela havet bubblar.
Delfinerna, valarna.
Allt blir till bouillab...
Fiskgryta. Det är inte deras fel. Och samma sak med gorillor.
De säger "Oj." De säger liksom...
"Himlen har blivit röd. Stjärnor faller.
Och vad har de i bananer nuförtiden?"
Alla djur, stora och små.
Och vet du vad som är värre?
När allt är över
måste man hantera evigheten.
Evigheten?
Ja, den är inte så farlig till en början.
Men ingen Stephen Sondheim första kvällen i evigheten, har jag hört.
Men jag har hört rykten om att din chef
verkligen älskar The Sound of Music.
Vill du se på den i en evighet?
Du kan bokstavligen bestiga varje berg
om och om igen.
Jag gillar det inte mer än du,
men som sagt, jag kan inte ordervä... inte göra vad jag blir tillsagd.
Jag är en ängel. Jag...
Gud, jag... Jag kan inte hantera det här när jag är full.
Jag ska nyktra till.
Ja, jag med.
Harriet Dowling tog lille Warlock till hans nya hem,
ett residens i London.
Vårt uppdrag är slutfört, lord Hastur.
Bebisen är på plats och hans föräldrar anar ingenting.
Då behövs inte klostret längre, eller hur?
-Jag är rädd att jag... -Upplöst.
-Va? -Er orden är upplöst.
-Vad sa du att vi var? -Vänta nu lite.
Vi gjorde allt som ombads oss. Och vår belöning?
Så irriterande.
Ni håller aldrig tyst, va?
Vi är en tjattrande orden. Vi säger vad vi kommer att tänka på.
Och just nu tänker jag att du inte kan behandla oss som...
Vill du berätta för dem att er orden är upplöst?
Eller vill du hellre att alla förgås i branden?
Vilken brand?
Även om jag hade velat hjälpa till, kan jag inte.
Jag kan inte lägga mig i den gudomliga planen.
De diaboliska planerna, då?
Kanske motarbetandet av mig också är den del av den gudomliga planen.
Du ska väl motarbeta de trick
som den Onde uppvisar?
-Tja... -Ser du ett trick,
motarbetar du. Eller?
Jag... I stora drag.
Jag uppmuntrar människor att göra det egentliga...
Men Antikrist har fötts.
Men det är uppfostran som är viktig. Inflytandet.
Det onda inflytandet,
det kommer jag att stå för.
Det vore synd om nån såg till att jag misslyckades.
Om du säger på det sättet...
Himlen skulle inte protestera om jag motarbetade dig.
Nej. Det vore en fjäder i vingen på dig.
Vi skulle bli gudfäder, kan man säga...
som övervakade hans uppfostran.
Gör vi det rätt blir han inte ond. Eller god. Han blir bara vanlig.
Det kan fungera.
Gudfäder.
Ja, jävlar.
Inte så farligt som det låter.
FEM ÅR SENARE
SEX ÅR FÖRE JORDENS UNDERGÅNG
Jag hörde att ni sökte en barnsköterska.
Det sägs att ni letar en trädgårdsmästare.
Unge mäster Warlock!
Du växer snabbt.
Du måste redan vara...
Fem. Jag är fem.
Vad är det?
Det är broder Duva.
Och broder Snigel.
Och syster Snigel.
Kom ihåg, unge Warlock,
när du växer,
att ha kärlek och vördnad
för alla levande varelser.
Fröken säger att levande saker
bara är att tramp på, broder Francis.
Du ska inte lyssna på henne.
Du ska lyssna på mig.
Kan du sjunga en godnattvisa, fröken?
Självklart, kära du.
Sov nu
Och dröm om smärta
Död och mörker
Blod och hjärnor
Sov så sött
Min käre pojke
Du ska härska
När jorden är förstörd
Trädgårdsmästaren säger att jag måste vara snäll och trevlig mot alla.
Till och med syster Snigel.
Och aldrig förstöra jorden.
Lyssna inte på honom.
Lyssna på mig.
Det finns många dörrar som tar en till Himlen eller Helvetet.
Men när Crowley och Aziraphale rapporterar på en officiell plats
till deras respektive huvudkontor tar de huvudingången.
Berätta om pojken, Warlock.
Han är ett otroligt barn, lord Belsebub.
-Men är han ond? -Otroligt ond.
Har han dödat nån än?
Inte än, men det finns mer i ondska än att bara döda folk.
Jag antar det.
Men det är roligt.
Har du stött på några problem från...
oppositionen?
De misstänker ingenting.
Jag är stolt över att säga
att på en väldigt verklig nivå,
influeras nu Antikrist-barnet
mot ljuset.
Väldigt berömvärt, Aziraphale.
-Jättebra jobbat, som vanligt. -Ja.
Men, Aziraphale, vi kommer att vara förstående när du misslyckas.
Krig ska trots allt vinnas.
Inte undvikas.
Men jag kommer inte misslyckas.
Det vore dåligt.
Aziraphale, det du gör är beundransvärt,
men uppenbarligen dömt att misslyckas.
Men ändå, som den Allsmäktige säger,
bestig varje berg.
Följ varje ström.
Pojken är för normal.
Utmärkt. Det fungerar.
De himmelska influenserna balanserar upp de helvetiska.
Det står lika.
Hoppas att du har rätt. Det är bara sex år kvar.
-Crowley. -Ja.
Jag menar, om han når sin fulla kraft,
hur stoppar vi då honom?
Så kommer det nog inte att bli.
NUTID
MÅNDAG
SEX DAGAR FÖRE JORDENS UNDERGÅNG
SNÄLLA SLICKA INTE PÅ VÄGGARNA
-Han är stor. -Den största vi har.
Bara det bästa för vår blivande mästare.
Tror du att han är hungrig?
Det finns bara ett sätt att ta reda på det på.
Du. In med dig.
-Jag? -Ja, du.
Se upp för hans tänder.
Du sa ju till honom att akta sig för tänderna.
Ja, jag tror att han var hungrig.
Warlock, lyssnar du på mig, raring?
Se hur de förut trodde att dinosaurier såg ut.
-Strunt samma. -De är gamla och utbildande.
-Det är dumt. -Det är inte dumt.
-Det är en dinosaurie. -Dumosaurie, snarare.
Kan vi prata om mitt födelsedagskalas?
Varför kan vi inte ha mitt kalas i ett escape room?
För sista gången, vi har redan hyrt ett tält...
Men mamma...
Vi har gjort allt vi kan.
Nu kan vi bara vänta på hans födelsedag.
Helvetshunden blir nyckeln.
Den dyker upp kl. 15.00 på onsdag.
Okej.
Du har faktiskt aldrig nämnt en helveteshund förut.
Just det.
Ja, han får en helveteshund
som ska gå vid hans sida och skydda honom.
Den största de har.
Kommer inte folk att undra över att en stor svart hund dyker upp?
Hans föräldrar, till exempel?
Ingen kommer att lägga märke till det. Det här är verkligheten, ängel.
Unge Warlock kan göra vad han vill med den oavsett om han vet om det eller ej.
Det är början på allt. Pojken ska namnge den.
Hemsökaren, Halsslitaren, nåt liknande.
Men om du och jag har gjort vårt jobb ordentligt
skickar han iväg den utan att namngivit den.
Men tänk om han döper den.
Då har vi förlorat, han kommer i besittning av sina fulla krafter,
och Harmagedon står för dörren.
Det måste finnas nåt sätt att stoppa det på.
Om det inte fanns nån pojke...
då skulle processen avstanna.
Ja, men det finns en pojke. Han är där borta,
och skriver ett fult ord på en beskrivning av en dinosaurie.
Ja, det finns en pojke nu.
Det kan förändras.
Nåt skulle kunna hända honom.
Jag säger att du kan döda honom.
Jag har faktiskt aldrig...dödat nåt.
Jag tror inte att jag skulle kunna det.
Inte ens för att rädda allt?
Ett liv...
mot universum.
Den här helveteshunden, ska den dyka upp på hans födelsedagskalas?
-Ja. -Då borde vi vara där.
Kanske jag kan stoppa hunden. Jag skulle kunna underhålla.
-Nej, snälla. -Jag behöver bara öva lite.
Nej. Inte ditt trolleritrick.
Snälla! Jag ber dig.
Du har ingen aning om hur förnedrande det är. Snälla.
-I ditt finger. -Nej, det var i ditt öra.
-Det var i din ficka. -Det var nära ditt öra.
Aldrig nära mitt öga.
Du är inte rolig.
-Rolig? -Ja.
Det är förnedrande.
Du kan göra riktig magi. Du kan få saker att försvinna.
Men det är inte lika roligt.
Få dig själv att försvinna.
Var är han? Är han här inne...
ONSDAG
...nånstans?
Där är han!
Vi återkommer till den.
Det är min gamla höga hatt.
Men, vänta.
Vad är det här?
Kan det vara vår gamla lurviga vän,
kaninen Harry?
Den var i bordet.
Du sa att det skulle komma en kändismagiker.
Jag hade Penn och Teller på min fest, och jag hade ett tyst disko,
-och jag fick en... -Du suger.
Ursäkta mig.
Han har rätt. Du suger faktiskt.
Fem, fyra
tre, två, ett.
Tiden är inne.
Så snart pojken namnger hunden börjar Harmagedon.
Gå. Hitta din husse.
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN ADAM
Har han inte kommit tillbaka än?
Han är i Hogbackskogen och leker med sina vänner.
Jag sa åt honom att vara hemma i tid till teet.
Ropa på mig när han återkommer,
så kan vi tända ljusen.
Det var det bästa 11-årskalaset nånsin.
Det blev lite av en katastrof, är jag rädd.
Struntprat. Du gav dem ett minnesvärt kalas.
Det sista nån av dem kommer att ha.
Det verkar vara kört.
Ja, så blir det när du lägger den i ärmen.
Nej.
Helveteshunden.
Det är kört.
...Isle of Skye, och er tid börjar...
Hej, Crowley.
Hej. Vem är det här?
Dagon, Flugornas herre,
Vansinnets väktare.
Jag ville bara höra hur det gick med helveteshunden.
Han borde vara där nu.
Hur så? Har nåt gått snett, Crowley?
Snett? Nej. Inget har gått snett. Vad skulle det vara?
Nej, nu ser jag honom, ja.
Vilken underbar helveteshund.
Ja, okej, trevligt att talas vid.
Ingen hund.
Fel pojke.
Rätt pojke lekte i skogen med sina vänner.
Det var trots allt hans födelsedag.
Hogbackskogen var deras Eden,
där de kunde leka utan att vuxna störde dem.
Barnen kallade sig själva för "Them".
Pepper och Brian, Wensleydale, och födelsedagsbarnet, deras ledare,
som hittade deras lya och uppfann bäst lekar av alla... Adam.
Det är min födelsedag. Självklart kommer jag få en hund.
Man får aldrig vad man vill ha.
Jag ville ha en cykel, och önskade mig det.
Och jag sa att jag ville ha en rakbladssadel,
och 12 växlar och allt. Och vad fick jag?
En tjejcykel. Med cykelkorg.
Men du är faktiskt en tjej, Pepper.
Det där är bara så sexistiskt.
Jag vill ha en hund.
Okej. Och dina föräldrar ska bara ge dig
-en stor rottweiler då, Adam? -Jag vill inte ha en stor hund.
Jag vill ha en hund man kan ha roligt med. En liten hund.
Jag vill ha en hund som är väldigt intelligent
som kan gå ner i kaninhål och jag kan lära trick.
Och jag ska kalla honom...
Och det här är ögonblicket.
Namngivningen.
Det här ger den dess syfte, dess funktion, dess identitet.
Det här är ögonblicket som startar Harmagedon.
Helveteshunden morrar lågt, mullrande och ondsint.
Ett sånt morrande som börjar i bakdelen av en hals
och hamnar djupt in i nån annans.
Jag tänker kalla den "Hund".
-Allt blir enklare med ett sånt namn. -Och, vad då,
-ska den här hunden bara dyka upp? -Kanske.
Här, gubben. Kom.
Harmagedon är snart här,
och vi har tappat bort Antikrist.
Varför drogs helvetets makter in mig i det här?
Citera mig inte, men jag är rätt säker på
att det är för att du har skickat så många demoner till helvetet,
och skrutit om hur otroligt duktig du var.
Är det mitt fel att de aldrig kollar upp det?
Ska jag klandras för att de aldrig kollar upp det?
Alla tänjer lite på sanningen när de skickar PM till kontoret. Det vet du.
Ja, men du sa till dem att du uppfann spanska inkvisationen
och startade andra världskriget.
Så människorna tvingade mig till det. Det är inte mitt fel.
-Nåt har förändrats. -Det är ett nytt rakvatten.
-Min barberare föreslog det. -Inte du. Jag vet hur du luktar.
Helvetshunden har hittat sin husse.
-Är du säker? -Jag kände det.
-Skulle jag ljuga för dig? -Uppenbarligen.
-Du är en demon. Det är vad du gör. -Nej, jag ljuger inte.
Pojken, var han än är, har hunden.
Han har namngett den. Det är gjort.
Han börjar få sin makt.
Det är ute med oss.
Då så...
välkommen till tidens slut.